Справа № 226/102/21
Справа 226/102/21
Провадження № 2-о/226/12/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2021 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Ковальової І.О.,

учасники судового процесу:

заявник ОСОБА_1

представник заявника ОСОБА_2 ,

заінтересована особа Мирноградська міська рада

(представник не з`явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулась до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. В обґрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , з яким з грудня 2002 року вона постійно проживала однією сім`єю та вела спільне господарство у належній йому квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_3 вона звернулась до Мирноградської державної нотаріальної контори щодо отримання спадщини, де їй було роз`яснено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років. Просила суд підтвердити факт спільного проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , який їй необхідній для отримання спадщини.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні наполягали на задоволенні вимог заявниці, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у заяві, просили суд встановити факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Заявник також пояснила, що ОСОБА_3 і її батьки були знайомі багато років. Коли вона закінчила школу у 2001 році, поступила на навчання в училище в місті Мирнограді. ОСОБА_3 запропонував проживати в його квартирі, на що вона погодилась. З того часу і по сьогоднішній день вона проживає в належній ОСОБА_3 квартирі безперервно. З 2007 року зі згоди власника ОСОБА_3 вона та її чоловік були в квартирі зареєстровані офіційно.

Представник заінтересованої особи Мирноградської міської ради до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи заінтересована особа сповіщена належним чином. До суду надана заява про розгляд справи за відсутності представника на підставі наявних в справі матеріалів.

Вислухавши пояснення заявника та її представника, свідків і дослідивши докази у справі, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав та був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . Це житло ОСОБА_3 належить на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2/30-800 від 07 червня 2007 року (арк.спр.7-6,9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (арк.спр.8).

11 січня 2021 року державним нотаріусом Мирноградської державної нотаріальної контори заявнику роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не надано доказів проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою на момент його смерті та запропоновано звернутися для встановлення даного факту у судовому порядку (а.с. 17).

З січня 2003 року до цього часу, зокрема і на час смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, що підтверджується довідкою спільного проживання (арк.спр.15,16) та підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_4 в суді показала, що заявниця - її дочка. З ОСОБА_3 вони були знайомі з 1999 року, товаришували, їздили один до одного в гості. Коли дочка у 2001 році закінчила школу, ОСОБА_3 запропонував їй проживати в належній йому квартирі, оскільки дочка поступила до училища, розташованого на території міста Мирнограда. З того часу дочка проживає в місті Мирнограді в належній ОСОБА_3 квартирі. Вже після закінчення училища вона вийшла заміж, пішла працювати продавцем в місті Мирнограді. І вона, і її чоловік з дітьми проживали весь цей час з ОСОБА_3 у належній йому квартирі. Коли ОСОБА_3 в 2008 році помер, організацією його поховання займалась саме ОСОБА_1 . Як їй відомо, у ОСОБА_3 не було дітей. Він був одружений, але де поділась його дружина вона не знає. Батьки ОСОБА_3 на час його смерті також померли.

Свідок ОСОБА_5 в суді показала, що познайомилась із заявницею влітку 2003 року, з того часу вони дружать, часто ходять одна до одної в гості. Заявниця проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До 2008 року із заявницею проживав ОСОБА_3 , якого вона завжди сприймала як дідуся заявниці. Про те, що ОСОБА_3 не є рідним дідусем вона дізналась лише коли їй запропонували у цій справі дати свідчення. Інших осіб, крім ОСОБА_3 та сім`ї заявниці, в квартирі, в якій проживає заявниця, вона не бачила. Наразі також заявниця продовжує проживати у квартирі ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вирішуючи питання про встановлення даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змісту ст. 315 ЦПК України вбачається, що судом розглядаються справи про встановлення факту, в тому числі проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини.

За змістом п.п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

На підставі пояснень заявника ОСОБА_1 , показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наданих суду письмових доказів, у їх сукупності, в судовому засіданні було доведено факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 із ОСОБА_3 у період часу з ІНФОРМАЦІЯ_4 до часу смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 34, 134, 258-259, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 січня 2003 року до моменту смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.О.Коваленко