ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 лютого 2120 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/897/20

Головуючий у першій інстанції Чурупченко М. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/60/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Губар В.С., Скрипки А.А.

секретар: Позняк О.М.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Корюківська міська рада Чернігівської області

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Корюківської міської ради про визнання окремим домоволодінням частини житлового будинку (суддя Чурупченко М.І.), ухвалене о 09 год. 24 хв. у м. Корюківка, повний текст рішення складено 06 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати окремим домоволодінням належну їй на праві власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається у житловому будинку: веранда I площею 6,20 кв.м, кухня II площею 12,5 кв.м, передпокій 1-1 площею 14,50 кв.м, житлова кімната (ванна) 1-2 площею 7,30 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 14,70 кв.м, сарай Б-1 (1/2 частина), присвоївши домоволодінню окрему поштову адресу: АДРЕСА_2 . Позов мотивовано тим, що позивачка є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , інша 1/2 частина будинку належить ОСОБА_2 . За доводами позивачки, фактично житловий будинок складається з двох частин, які фактично виділені в натурі і є окремими домоволодіннями. ОСОБА_1 вказує, що вона не може зареєструвати свою частину житлового будинку з надвірними будівлями як квартиру, оскільки до складу квартири не входять господарсько-побутові будівлі, а вони є у належній їй частці житлового будинку.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2020 року позов задоволено. Рішення суду мотивовано тим, що фактично житловий будинок з надвірними будівлями складається з двох 1/2 частин, які фактично виділені в натурі і є окремими домоволодіннями.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апеляційна скарга мотивована тим, що в результаті виділу в натурі конкретних приміщень у спірному будинку кожному співвласнику не припинилося право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Також третя особа вважає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки належним відповідачем є саме інший співвласник будинку. За доводами ОСОБА_2 , оскаржуване рішення значно вплине на його права як співвласника будинку, адже зумовлює для нього істотне ускладнення при здійсненні речових прав. Третя особа посилається, що суд не наділений повноваженнями на присвоєння адрес. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що судом залишено поза увагою той факт, що позивачкою не надано доказів, що її частина будинку є відокремленою та ізольованою, зокрема і з окремими комунікаціями, системою життєзабезпечення та підходом до нього. Третя особа вважає, що судом помилково застосовано до спірних правовідносин положення ст.392 ЦК України, адже відповідач не ставив під сумнів наявність права власності позивачки на нерухоме майно.

У відзиві на апеляційну скаргу Корюківська міська рада вказує, що у прийнятті рішення по справі покладається на розсуд суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Позивачка вказує, що згідно з чинним законодавством питання організації адміністративно-територіального устрою, у тому числі питання присвоєння адреси об`єктам нерухомості, відноситься до повноважень місцевої ради, яка здійснює повноваження на відповідній території, а тому аргументи апелянта щодо неналежності відповідача не знаходять свого підтвердження і є необгрунтованими. ОСОБА_1 вважає, що саме рішенням суду від 04 квітня 2017 року здійснено поділ спірного домоволодіння шляхом виділу часток власників у натурі, що є підтвердженням припинення права спільної часткової власності у позивачки і третьої особи. Позивачка вважає, що саме такий спосіб захисту порушених прав та законних інтересів є повним, ефективним та доцільним за даних обставин.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2017 року визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; в порядку поділу спільного майна подружжя виділено ОСОБА_1 в натурі та визнано за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, а саме у житловому будинку: на веранду I площею 6,20 кв.м, кухню II площею 12,5 кв.м, передпокій 1-1 площею 14,50 кв.м, житлову кімнату (ванна) 1-2 площею 7,30 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 14,70 кв.м, сарай Б-1 (1/2 частина); в порядку поділу спільного майна подружжя виділено ОСОБА_2 в натурі та визнано за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, а саме у житловому будинку: на льох III площею 21 кв.м, тамбур IV площею 5,7 кв.м, житлову кімнату 1-3 площею 7,20 кв.м, житлову кімнату 1-4 площею 23,70 кв.м, сарай Б-1 (1/2 частина), гараж Г-1; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6368 грн грошової компенсації для зрівняння ідеальних частин в вартості домоволодіння; ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виконати роботи з переобладнання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: влаштувати дверний проріз у зовнішній стіні між приміщенням 1-3 і вулицею; закласти дверний проріз між приміщеннями 1-1 і 1-4, ІІ-ІІІ; поділити сарай навпіл, влаштувавши перегородку (а.с.6-14).

Право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 зареєстровано 25 травня 2020 року (а.с.17).

У 2020 році ОСОБА_1 звернулася до Корюківської міської ради Чернігівської області із заявою щодо визнання окремим домоволодінням належної їй частини спірного житлового будинку та присвоєння поштової адреси.

У відповіді від 11 серпня 2020 року на вказану заяву Корюківська міська рада повідомила, що вона не наділена повноваженнями щодо визнання окремим домоволодінням частини житлового будинку, і рекомендувала звернутися до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області як органу, що здійснює державний контроль та нагляд за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також здійснює дозвільні та реєстраційні функції у будівництві, ліцензуванні у визначених законодавством випадках або до суду (а.с.16).

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ст.ст.364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки із майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.

За змістом даних норм закону виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Сторони скористалися своїм правом і рішенням Корюківського районного суду від 04 квітня 2017 року виділили в натурі належні їм частки в будинку із спільної часткової власності, а тому їх право спільної часткової власності на будинок було припинено.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року № 55, поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Процедуру присвоєння та зміни адреси об`єкта будівництва та об`єкта нерухомого майна визначено Тимчасовим порядком реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженим постановою КМУ №367 від 27 березня 2019 року.

Згідно з пунктом 6 вказаного Порядку рішення про присвоєння або зміну адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна приймає уповноважений орган містобудування та архітектури. Уповноваженим органом з присвоєння адреси може бути: виконавчий орган сільської, селищної, міської ради - якщо об`єкт розташований у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради; районні в м. Києві державні адміністрації - якщо об`єкт розташований у межах території, на яку поширюються повноваження районної у м. Києві державної адміністрації; місцева державна адміністрація - якщо об`єкт розташований у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради або районних у м. Києві державних адміністрацій.

Згідно з п.п. 2.5, 2.6 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року № 55, при підготовці документів: про поділ нерухомого майна суб`єкти господарювання проводять такі дії: уточнюється кількість основних будинків і допоміжних будівель, що входять до складу об`єкта нерухомого майна, виявляються і вносяться до матеріалів технічної інвентаризації поточні зміни в будинках, будівлях, спорудах; за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально. Після цього готується Висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1), який містить такі дані: а) кому належить об`єкт нерухомого майна; б) на підставі яких правовстановлювальних документів; в) повну технічну характеристику об`єкта нерухомого майна; г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками; ґ) який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою; д) склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси; е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об`єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства (варіанти поділу додаються).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування.

З викладеного вбачається, що законодавцем визначено окремий позасудовий порядок визнання виділених сторонам часток окремими домоволодіннями та присвоєння їм окремих поштових адрес, який не було дотримано сторонами. При цьому про необхідність звернення сторін, зокрема до Управління архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області як органу, що здійснює державний контроль та нагляд за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також здійснює дозвільні та реєстраційні функції у будівництві, повідомляла у своєму листі Корюківська міська рада Чернігівської області. Проте відомості про про те, що сторони звертались до вказаної інспекції і їм було відмовлено в задоволенні вимог, в матеріалах справи відсутні.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України).

Відповідач у справі Корюківська міська рада фактично не оспорює право позивачки на визнання окремим домоволодінням частини житлового будинку і присвоєння йому окремої поштової адреси. З викладеного вбачається, що між сторонами фактично відсутній спір.

Таким чином, за наявності визначеного законодавством порядку і за відсутності спору між сторонами суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним, вимоги апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції є обгрунтованими.

У відповідності до ч.13 ст.141 ЦПК України із позивачки на користь третьої особи належить стягнути судовий збір у розмірі 1261,2 грн за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2020 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Корюківської міської ради про визнання окремим домоволодінням частини житлового будинку і присвоєння окремої поштової адреси відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн 20 коп. за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 4 лютого 2021 року.

Головуючий: Судді: