Справа №345/2316/21
Провадження № 2/345/777/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2021 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивачки ОСОБА_3 , яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

На час смерті ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0.28 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с.Перевозець урочище «Долини».

На час смерті матері позивачка проживала та була зареєстрована в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Після смерті матері позивачка звернулася в Калуську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини на земельний пай. Державним нотаріусом заведено спадкову справу, однак свідоцтво про право на спадщину за законом вона не отримала.

Весною 2021 року позивачка повторно звернулася до державного нотаріуса Калуської районної державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, маючи необхідні документи. Проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за відсутністю правовстановлюючого документу та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

В позасудовому порядку вона не має можливості визнати за собою право власності, тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просять їх задовольнити.

Відповідач подав заяву згідно якої позовні вимоги визнав та не заперечує щодо задоволення даного позову. Розгляд справи просить проводити у його відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Положення статті 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивачки ОСОБА_3 (а.с.11), яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.18).

На час смерті матері позивачка ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована в житловому будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №302 від 05.05.2021 видана Войнилівською селищною радою ОТГ Калуського району.

Померлій ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0.28 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с.Перевозець урочище «Долини».

Той факт, що ОСОБА_3 ще за життя отримала у власність земельну частку (пай) підтверджується наступними документами:

- довідкою №302 від 05.05.2021 року видана виконкомом Войнилівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Калуського району, в якій зазначено, що ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,28 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в урочищі «Долини» ( згідно схеми паювання ділянка №80),

- рішенням одинадцятої сесії Перевозецької сільської ради третього демократичного скликання від 06 квітня 2000 року «Про хід земельної реформи на території ради».

Відповідно цією ж сесією прийнято рішення, яким затвердили наслідки розгляду претензій та звірені списки громадян, які мають право на отримання земельної частки ( паю) в кількості 558 чоловік серед яких значиться прізвище, ім`я та по батькові - ОСОБА_3 .

В даному списку серед осіб, які отримали земельний пай у власність, під номером №115 зазначено прізвище спадкодавця - моєї матері ОСОБА_3 .

Із вищезазначених документів вбачається, що ОСОБА_3 за життя отримала у власність земельний пай, однак не отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку, так як померла.

Право ОСОБА_3 на земельний пай підтверджується проектом землеустрою від 19.08.2004 року виданого Державним підприємством «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в якому зазначено, що ДП «Івано-Франківський інститут землеустрою» в 2004 році розробляв проект землеустрою по впорядкуванню території селянських господарств, створених на основі розроблених схем поділу на земельні частки (паї) та проектів формування територій селянських господарств існуючих та створення нових землеволодінь) для складання та видачі державних актів на право власності на землю на території Перевозецької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області. Згідно цього проекту ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай) в розмірі 0,28 га . Державний акт на право власності на земельну частку ( пай) не видавався, так як на час складання проекту ОСОБА_3 померла.

До даного проекту було долучено розпорядження №566 від 22 вересня 2004 року Калуської районної державної адміністрації «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації територіальних земельних часток (паїв), де в п.2 зазначено, про надання у власність земельні частки (паї), відповідно до уточнених списків осіб, які мають право на земельну ділянку, (списки додаються). В даному списку під №161 зазначено ОСОБА_3 , діл. №80 площа 0,28 га, зона 02, ділянка № НОМЕР_1 .

Після смерті матері позивачка ОСОБА_1 звернулася в Калуську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини на земельний пай. Державним нотаріусом заведено спадкову справу, однак свідоцтво про право на спадщину за законом я не отримала.

Весною 2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася до державного нотаріуса Калуської районної державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, маючи необхідні документи. Проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.9).

Як вбачається із матеріалів справи позивачка не відмовилася від прийняття спадщини.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого кодексом, він не заявив про відмову від неї.

Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України.

Як передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. ст. 1216 1218, 1220, 1223, 1233 1235, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.263,264,265 ЦПК України, суд

р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку (пай), яка знаходиться в урочищі «Долини» с. Перевозець, Калуського району Івано-Франківської області, розміром 0,28 гектарів у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: