Справа № 562/2949/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"08" червня 2021 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

учасники справи: представник позивача-адвокат Сенчук В.П.,

представник відповідача-адвокат Мокрицька Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

У поданій заяві позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на 2/3 частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0890, мотивуючи тим, що 25 листопада 2020 року за укладеним з ОСОБА_3 спадковим договором він набув право власності на 4/6 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , а інша 2/6 частки вказаного будинку належить йому за договором купівлі-продажу від 27 липня 2006 року, відтак за загальним правилом, закріпленим ст.120 ЗК України, він набув право власності на частку земельної ділянки, яка належала попередньому власнику, та на якій розташований належний йому житловий будинок з господарськими спорудами.

Ухвалою суду від 23 березня 2021 року первісного відповідача в справі Здовбицьку сільську раду Здолбунівського району Рівненської області за клопотанням позивача замінено належним відповідачем ОСОБА_2 .

У відзиві на позов представник відповідача просить у задоволені позову відмовити, мотивуючи тим, що за життя колишній власник 2/3 частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0890 ОСОБА_3 розпорядилася своїм майном на випадок смерті, склавши заповіт на користь ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла та з часу відкриття спадщини спірна земельна ділянка , як спадкове майно, належить їй, як єдиному спадкоємцю за заповітом.

У відповіді на відзив представник позивача не погодився з доводами відповідача, мотивуючи тим, що житловий будинок є об`єктом нерухомого майна, безпосередньо пов`язаний із земельною ділянкою і невіддільний від неї, а покійна ОСОБА_3 , як землекористувач розуміла, що належна їй частина земельної ділянки зайнята нерухомим майном і не може використовуватися іншим чином.

Заперечень відповідач не подавала.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача просить у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що 26 вересня 2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено спадковий договір, за яким ОСОБА_3 передає після своєї смерті у власність ОСОБА_1 належні їй на праві приватної власності 4/6 частин жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 .

За спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача (ст.1302 ЦК України).

Згідно свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла та після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яку відповідач ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України прийняла своєчасно, подавши 14 січня 2021 року приватному нотаріусу Чайковській А.О. заяву, що підтверджується матеріалами спадкової справи №8/2021.

25 листопада 2020 року на підставі укладеного з ОСОБА_3 спадкового договору, який не оспорювався, ОСОБА_1 він набув право власності на 2/3 (або 4/6) частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Інша 2/6 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 27 липня 2006 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Отже, на даний час ОСОБА_1 є одноособовим власником домоволодіння по АДРЕСА_1 , що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

З державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯК №517269, виданого 23 лютого 2010 року після укладення з ОСОБА_3 спадкового договору, вбачається, що власниками земельної ділянки площею 0,0760га з кадастровим номером :01:001:0890 та цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», розташованої по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 (2/3 частки) та ОСОБА_1 (2/6 частки).

Згідно ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

При відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди).

За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість.

Ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі №6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, і Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 червня 2020 року в справі №689/26/17 також не знайшла підстав для відступу від них.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій ст.120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

З огляду на викладене доводи відповідача про включення спірної частини земельної ділянки до складу спадщини є помилковими, а позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0890, розташованої по АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , припинивши її право власності на вказану частку земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Цивільного процесуального кодексу України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 15 червня 2021 року.

Суддя: