Дата документу 06.04.2021
Справа № 334/7669/19
Провадження № 2/334/390/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Гребенюк А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалося на те, що 19 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № /Т/972109, відповідно до якого останній отримав грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим Договором.

10.06.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Актабанк» укладено договір поруки №/Т/972109/1.

23 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір № 2 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Актабанк» відступає шляхом продажу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належні Банку, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів (надалі - Боржники), зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту овердрафту), договорами поруки та застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

Згідно п. 2.2. Договору про відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань Розмір Прав вимоги, які переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ», вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до ТОВ ФК «ЄАПБ» у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 2 про відступлення права вимоги від 23 березня 2018 року, TOB «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором, заборгованість за яким становить в розмірі 31522 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 15001 грн., заборгованості по процентам в розмірі 8 грн., заборгованості за комісією в розмірі 14113 грн., а також штрафів, пені в розмірі 2400 грн.

На виконання п. 3.4. Договору про відступлення права вимоги, згідно вимог ст. ст.512-514,516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ ТОВ «ФК «ЄАПБ» було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних.

Відповідно до абз. 2 п. 3.4. Договору про відступлення прав вимоги, Банк здійснює повідомлення Боржників шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на офіційному сайті ПАТ «Актабанк» протягом 2 (двох) робочих днів (повідомлення за 26 березня 2018 року за посиланням http://www.aktabank.com/).

Проте вищевказані повідомлення залишились зі сторони відповідача без реагування, заборгованість станом на час звернення з позовом до суду не погашена.

У зв`язку з чим, зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача на його користь.

Не погоджуючись із пред`явленими вимогами, представник відповідача скористалась своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Зазначала, що жодного підтвердження про наявну суму заборгованості за вищевказаним кредитним договором позивачем не надано, тому як до своєї позовної заяви, позивач не долучив розрахунок заборгованості за кредитним договором, з якого мали б вбачатися розмір заборгованості, пеня, штрафні санкції, яким чином вони нараховані, графік платежів та інше.

А тому, без наявного розрахунку заборгованості не можливо виявити, чи наявна в загалі заборгованість у відповідача за кредитним договором.

У своєму позові позивач зазначає наступне: «На виконання п. 3.4 Договору про відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. ст. 512 - 514. 516 ЦК України, на адресу Відповідача 1, зазначену в кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ ТОВ «ФК ЄАПБ» було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних (копія повідомлення знаходиться в матеріалах справи). Вищевказане твердження позивача, також жодним доказом не підтверджено.

Зі свого боку, відповідач ОСОБА_1 повідомляє суд про те, що жодного повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору від позивача він не отримував. Жодних доказів (квитанції про направлення або вихідного номеру поштового відправлення) того, що відповідачу ОСОБА_1 було направлено повідомлення позивачем не надано.

Крім того, з представленого позивачем повідомлення також не вбачається про долучені документи, які б підтверджували про відступлення права вимоги від ПАТ «АКТАБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Так, дійсно, до позовної заяви додається договір № 2 про відступлення прав вимоги. Але, з вказаного договору взагалі не вбачається про те, що грошове зобов`язання відповідача ОСОБА_1 перед ПАТ «АКТАБАНК» перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Тобто, за яким саме договором, грошове зобов`язання відповідача перейшло від ПАТ «АКТАБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» не відомо та в загалі чи переходило.

Ані з боку Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», ані Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» не було здійснено жодних дій щодо повідомлення відповідача ОСОБА_1 про зміну кредитора або відступлення прав вимоги, як й не повідомляли відповідачку ОСОБА_2 , яка є поручителем за кредитним договором.

Тобто, на реквізити якого саме товариства відповідач має сплачувати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором незрозуміло.

Відповідач ОСОБА_1 є добросовісним платником. У разі належного повідомлення про заміну кредитора або відступлення права вимоги від ПАТ «АКТАБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», із підтверджуючими доказами, наданням реквізитів, на які відповідачем мали б бути сплачені грошові кошти, відповідач мав би можливість сплатити усю суму заборгованості.

Тобто, представлені позивачем документи не містять жодного підтвердження того, що повідомлення про перехід права вимоги було направлено (реєстри поштових відправлень, тощо) відповідачам та не було отримано (конверти з відповідною відміткою, тощо) чи було ними отримано.

Представником позивача подано відповідь на відзив. При цьому представник позивача зазначає, щодо твердження Представника відповідачів, що стягнення щомісячної (плати за супроводження кредиту (комісії) за Кредитним договором, є нікчемною, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не погоджується, оскільки підписаний сторонами договір містить визначені сторонами умови: форми його забезпечення, розмір процентів за користування кредитом, суму кредиту, строк, на який надається кредит, детальний розпис загальної вартості платежів за договором, що включає в себе суми платежів із повернення кредиту, процентів, винагород, у тому числі платежів, їх частоту і обсяги та розрахунок сукупної вартості кредиту, порядок розрахунків та відповідальність сторін.

Отже, підписавши кредитний договір, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами.

Що стосується Розрахунку заборгованості за період з 19.06.2014 по 23.03.2018, нарахованої за Кредитним договором, повідомляємо, що в період з 19.06.2014 по 23.03.2018 заборгованість по даному кредитному договору нараховувалась ПАТ "АКТАБАНК". Доводимо до відома суд, що відповідно до тарифів ПАТ "АКТАБАНК", а саме Додатку № 1 до протоколу МКУА ПАТ «АКТАБАНК» № 154 від 31.10.2018 року (копія додається), надання довідок щодо розрахунку заборгованості за кредитними договорами є платною послугою, комісійна винагорода за надання довідок щодо розрахунку заборгованості за кредитними договорами становить - 1800,00 гривень (в розрізі кожного кредитного договору).

Щодо повідомлення відповідачів про відступлення вимоги, на виконання п. 3.4. Договору про відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ ТОВ"ФК"ЄАПБ" було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних.

Відповідно до абз. 2 п. 3.4. Договору про відступлення прав вимоги, Банк здійснює повідомлення Боржників шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на офіційному сайті ПАТ «АКТАБАНК» протягом 2 (двох) робочих днів .

Звертаємо увагу суду, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані сторонами письмові докази, дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що 19.06.2013 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «АКТАБАНК» із запитом на отримання кредиту та Анкетою-клієнта, та 19.06.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № /Т/972109 на споживчі цілі, згідно якого відповідач отримав кредит строком до 36 місяців в сумі 20000,00 грн. з процентною ставкою 0,01%, щомісячною комісією за супроводження кредиту 3,25 % від суми кредиту, зі сплатою в день підписання договору комісії за надання кредитних коштів в розмірі 2,25 % від загальної суми кредиту, в сумі 450 грн., з погашенням кредиту рівними частинами по 1205,64 грн. кожного місяця, з кінцевим терміном повернення кредиту до 18.06..2016 року включно (а.с.6,19).

Згідно з Додатком №1 до договору № /Т/972109 від 19.06.2013р. був встановлений Графік платежів з детальним розписом сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту, з особистим підписом відповідача ОСОБА_1 (а.с.9).

Також, відповідачем перед подачею заявки на отримання кредиту було особисто підписано Згоду на збір, зберігання, використання та поширення інформації, Повідомлення про умови кредитування фізичних осіб за кредитним продуктом «Швидкий кредит» та після Укладення Кредитного договору було підписано Запит на отримання кредиту в сумі 20000 грн.(а.с.15,18,19).

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

23.03.2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір відступлення права вимоги № 2, відповідно до умов якого ПАТ «АКТАБАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ПАТ «АКТАБАНК» права грошової вимоги, в тому числі і до ОСОБА_1 по вищевказаному кредитному договору (а.с.43-45).

Положеннями п.1 ч.1ст. 512 ЦК України встановлені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме те, що Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 2.2. Договору про відступлення прав вимоги, ТОВ"ФК"ЄАПБ" в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань Розмір Прав вимоги, які переходять до ТОВ"ФК"ЄАПБ", вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до ТОВ"ФК"ЄАПБ" у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 2 від 23.03.2018 року, долученого до матеріалів позовної заяви, TOB «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №/Т/972109 від 19.06.2013 року.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

На виконання п. 3.4. Договору про відступлення прав вимоги, згідно вимог от. от.512- 514, 516 ЦК України, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ ТОВ «ФК «ЄАПБ» було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних до бази персональних даних (а.с.40).

Зобов`язання щодо надання коштів банком виконані, проте ОСОБА_1 взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договорів належним чином не виконав, у зв`язку з чим, банк просить стягнути по кредитному договору №/Т/972109 від 19.06.2013 року заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 31522,00 грн., з яких:

- сума заборгованості за основною сумою боргу15001,00 грн.;

- сума заборгованості за відсотками 8 грн.;

- сума заборгованості за комісією14113,00 грн.;

- сума заборгованості за штрафом, пенею 2400,00 грн.,

Пунктом 2.1. Кредитного договору встановлено, що Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 20000,00 грн., в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню Кредиту, сплати процентів, комісій, в обумовлені цим Договором строки.

Пунктом 2.1.2. Кредитного договору передбачено, що Позичальник сплачує Банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 650,00 гривень, що розраховується як 3,25% від суми кредиту вказаного в п. 2.1. цього Договору та включається в суму щомісячного платежу.

Відповідно до п. 2.1.3. Кредитного договору Погашення Кредиту, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом, сплата комісії за супроводжування кредиту здійснюється Позичальником щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту, 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця рівними частинами, в сумі 1205,64 грн. (надалі за текстом - «щомісячний платіж» який включає в себе частину заборгованості за Кредитом, комісія за супроводження кредиту) та з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за Кредитом 18 червня 2016 року (включно), на умовах, визначених цим Договором, згідно Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно п. 3.5. Кредитного договору нарахування комісій за супроводження кредиту здійснюється щомісячно в останній банківський день місяця, починаючи з місяця надання кредиту, на повну суму Кредиту, наданого Позичальнику, незалежно від фактичної кількості днів користування Кредитом в поточному місяці. При цьому при повному достроковому погашенні Кредиту за ініціативою Клієнта комісія нараховується і в дату остаточного розрахунку.

Сплата комісії здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.

Частиною 1статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Згідно ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору від 19.06.2013 року ПАТ «АКТАБАНК» надав відповідачу ОСОБА_1 кредит. 10.06.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Актабанк» укладено договір поруки №/Т/972109/1. Відповідач в порушення норм закону і умов кредитного договору не виконував належним чином в обумовлені строки зобов`язання щодо сплати кредиту, відсотків та штрафів по ньому, а тому є підстави для стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача основної суми заборгованості 15001,00 грн., відсотків у сумі 8,00 грн.

Водночас, суд зазначає, що сума заборгованості за комісією 14113,00 грн. стягненню не підлягає.

Як вбачається з п. 2.2. Кредитного договору, кредит надається на споживчі потреби.

За таких умов, особливості регулювання відносин сторін по справі визначаються не тільки Цивільним Кодексом України та іншими нормативними актами, а ще і Законом України «Про захист прав споживачів».

У рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року №7-рп/2013, зазначено, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Крім того, як зазначив Верховний Суд України 16 листопада 2016 року за результатами розгляду справи № 6-1746цс16 в правовій позиції: «Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо)».

Слід зазначити, що споживач є вразливою стороною договірних відносин, саме тому законодавець визначився з посиленим захистом споживачів і закріпив це у відповідних нормах Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема за положеннями абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону (в редакції, що діяла на час правовідносин, що виникли між сторонами), кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-2071цс16.

З урахуванням наведеного, слід прийти до висновку, що Позивачу слід відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів комісії за кредитне обслуговування в розмірі 14113,00 грн.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів та пені у сумі 2400 грн., суд приходить до висновку, що дана позовна вимога задоволенню також не підлягає, так як пеня і штраф за своєю правовою природою є різними видами неустойки за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Заявляючи вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по штрафам, пені, - позивач не обґрунтував вказану суму та не вказав окремо, яку суму складає штрафи, а яку пеню.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості по штрафам, пені.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню, з відповідачів на користь позивача належить стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором заборгованість за кредитним договором № /Т/972109 від 19.06.2013 року в сумі 15009 грн., з яких: 15001 грн. - заборгованість за основним боргом; 8 грн. - заборгованість за процентами, а в задоволенні іншої частини позовних вимог належить відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 914,67 гривень.

Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити: IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором № /Т/972109 від 19.06.2013 року у розмірі 15009 грн. (п`ятнадцять тисяч дев`ять), з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 15001 грн. (п`ятнадцять тисяч одна.); сума заборгованості за відсотками - 8 грн. (вісім).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити: IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ТАСкомбанк») судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 914,68 грн.(дев`ятсот чотирнадцять гривен 68 коп.) по 457,34 грн. (чотириста п`ятдесят сім гривен 34 коп.) з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.