Справа № 754/9108/21
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2021 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання договору дарування квартири недійсним,

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою (вх. № 28029) до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним. Згідно з позовними вимогами позивач просить суд визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 31.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грущінською Ольгою Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за № 931.

У позовній заяві (на 11-му аркуші) позивачем вказано, що відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України ОСОБА_1 підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як зазначалося вище, даний позов зареєстровано 11.06.2021 (вх. № 28029).

Також 15 червня 2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник вказує, що ним подано позовну заяву та просить суд вжити заходів забезпечення позову, та до розгляду справи судом по суті накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності згідно з договором дарування ОСОБА_2 .

При вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі судом з Автоматизованої системи документообігу суду було встановлено, що позивачем подано до цього самого суду тотожний позов до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, який був зареєстрований ще 05 березня 2021 року за єдиним унікальним номером судової справи № 754/3606/21.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі № 754/3606/21 визначено головуючого суддю Саламон О.Б.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10 березня 2021 року у справі № 754/3606/21 (суддя Саламон О.Б.) прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_2 , та відкрито провадження у вказаній цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10 березня 2021 року у справі № 754/3606/21 (суддя Саламон О.Б.) заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Вжито заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 .

Справа № 754/3606/21 призначена до розгляду на 11 серпня 2021 року о 15:40 год.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 вказаної Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Варто звернути увагу, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно з ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною четвертою статті 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де вказано, що Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується Судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розгляду справи. При цьому Суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання процесуальними правами - цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), перешкоджають гарантованому у п. 1 ст. 6 Конвенції правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зазначено, що «учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Також згідно з правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (постанова від 13.03.2019 у справі № 814/218/14) під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з ч. 2 ст.186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 ЦПК України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Згідно з ч. 4 ст. 186 ЦПК України ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним слід відмовити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до положень стаття 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Суд вважає, що така процесуальна поведінка позивача як подання позовів до суду до того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав є зловживанням процесуальними правами, що свідчить про намагання позивача маніпулювати автоматичним розподілом справ між суддями, що своєю чергою свідчить про перешкоджання здійсненню правосуддя у порядку, визначеному процесуальним законом, у зв"язку з чим суд, враховуючи вочевидь умисний характер таких дій, приходить до висновку про накладення на позивача штрафу у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 681,00 грн., який є адекватним/співмірним вчиненому порушенню та відповідає принципу розумної достатності.

Керуючись ст. 44, 186, 260, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати дії позивача ОСОБА_1 при подачі позовної заяви 11.06.2021 (вх. № 28029) до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним зловживанням процесуальними правами.

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою 11.06.2021 (вх. № 28029) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним.

Накласти на ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 681,00 грн. (шістсот вісімдесят одну гривню 00 коп.) за зловживання процесуальними правами та перешкоджання здійсненню правосуддю, стягнувши штраф в дохід Державного бюджету України у встановленому законодавством порядку.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (адреса: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Боржник: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Строк пред`явлення даної ухвали суду до виконання становить три місяці з дня набрання нею законної сили.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Дана ухвала є виконавчим документом.

Примірник даної ухвали направити Державній судовій адміністрації України для організації виконання в частині стягнення штрафу, іншому учаснику справи також направити копію даної ухвали до відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. І. Гринчак