РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 Провадження №2/425/24/21

Справа №425/2641/20

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Мирошникової О. Ш., за участю секретаря судового засідання Кулішової О. С.,

представника позивача Шахбаз`яна Д. І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 - позивач, до

ОСОБА_2 - відповідач,

про захист честі, гідності та ділової репутації, та

ухвалив це рішення про таке:

І. Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача

1. 28.09.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недостовірною інформації, яка порочить гідність та честь позивача, поширеної відповідачем у соціальній мережі Фейсбук у двох коментарях від ІНФОРМАЦІЯ_1 під публікацією ОСОБА_3 від ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що позивач «…навмисно розриває сімейні стосунки, симулює власну вагітність та відноситься до осіб, що займаються проституцією» та зобов`язання відповідача спростувати недостовірну інформацію, яка порочить гідність та честь позивача шляхом повідомлення про прийняте судове рішення та записавши резолютивну частину судового рішення на особистій сторінці в Фейсбуці не пізніше семи днів від дня набрання рішенням в цій справі законної сили.

Заявник обґрунтувала свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на своїй сторінці в Фейсбуці розмістила фотокартку позивача, під якою ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач написала два коментарі, в яких вказала недостовірну інформацію, яка порочить честь та гідність позивача та завдає шкоди її діловій репутації. В коментарі відповідач використовувала нецензурну лайку на позивача та недостовірну інформацію щодо симуляції вагітності позивачем. У зв`язку з поширенням відповідачем недостовірної інформації широкому колу осіб, позивач знаходилася у стані постійного нервового напруження та стресу, що знизили її працездатність, тому позивач зверталася за медичною допомогою та пройшла амбулаторне лікування з 30.06.2020 по 09.07.2020.

На час звернення позивача до суду колишній чоловік відповідача - ОСОБА_5 є цивільним чоловіком позивача. Позивач зазначила в позові, що вона ніколи не перешкоджала та не впливала на розірвання шлюбу між ними.

2. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Шахбаз`ян Д. І. підтримав позов. У відповіді на відзив представник позивача додатково вказав, що профіль « ОСОБА_2 » видалили з Фейсбуку після отримання відповідачем цього позову, що опосередковано підтверджує факт модерування цієї сторінки відповідачем.

3. Відповідач подала відзив, в якому заперечувала проти позову. Обгрунтуванння: відповідач не є та ніколи не була користувачем соціальної мережі Фейсбук, ніколи не поширювала інформацію, вказану у позові, що підтверджує відсутність підстав у позивача для звернення до суду. Між подіями про які зазначає в позові позивач та її наступним лікуванням немає причинного зв`язку, оскільки вона звернулася за лікуванням через чотирнадцять днів. Відповідач розцінює цей позов як намагання позивача посварити відповідача з її колишнім чоловіком для зменшення часу їх спілкування та виховання їх спільної дитини. Відповідач просить відмовити в позові.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи

4. 26.10.2020 в судовому засіданні представник позивача подав відповідь на відзив.

17.11.2020 представник позивача подав клопотання про доручення доказів, відповідач подала клопотання про розгляд справи без її участі.

08.12.2020 представник позивача в судовому засіданні заявив клопотання про допит свідка ОСОБА_4

13.01.2021 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи.

25.01.2021 представник позивача подав клопотання про доручення до справи доказів.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

5. 07.10.2020 суд прийняв до розгляду та відкрив провадження у цій справі, постановив розглядати її в порядку загального позовного провадження.

17.11.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в судовому засіданні.

08.12.2020 суд в судовому задовольнив клопотання представника позивача та викликав в судове засідання свідка ОСОБА_4 та відклав розгляд справи. 13.01.2021 суд задовольнив клопотання представника позивача та відклав розгляд справи. 27.01.2021 суд ухвалив рішення.

6.Відповідно до ст. 128 ЦПК України учасники справи повідомлені судом про час та місце розгляду справи.

7. Позивач та відповідач не скористалися своїм правом брати участь у судовому засіданні.

VІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

8. В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала показання, що влітку 2019 року вона зробила гарний макіяж знайомій дівчині ОСОБА_1 . Щоб багато людей побачили який гарний макіяж може робити свідок, вона зробила фото ОСОБА_1 та розмістила його на своїй сторінці в Фейсбуці з підписом « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Приблизно через рік під цим фото користувач на ім`я « ОСОБА_2 » написала негативний коментар. Свідок зробила фото екрану з цим коментарем, відправила його ОСОБА_1 та поцікавилася чи знає вона жінку, яка коментує. ОСОБА_1 повідомила свідка, що це колишня дружина її чоловіка. За добу свідок видалила цю публікацію з фото ОСОБА_1 , оскільки не бажала щоб у неї на сторінці були негативні коментарі. Свідок не знайома з жінкою, яка коментувала фото ОСОБА_1 .

Сторінка свідка у Фейсбуці має близько трьох тисяч підписників, будь-хто може бачити публікації свідка без обмежень. Під публікацією з фото позивача був лише зазначений негативний коментар від користувача « ОСОБА_2 »

9. Суд встановив, що свідок ОСОБА_4 в Фейсбуці має сторінку на ім`я " ОСОБА_4 ".

На своїй сторінці ІНФОРМАЦІЯ_2 свідок розмістила фото позивача, яке ІНФОРМАЦІЯ_1 користувач на ім`я « ОСОБА_2 » прокоментував.

Ці обставини підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_4 .

10. До позовної заяви позивач додала зображення екрану мобільного телефону свідка ОСОБА_4 . Ці зображення додані на папері та у виді файлів у форматі JPEG (.jpg) на флеш накопичувачі (а.с. 6, 7, 11 конверт).

На цьому зображенні зафіксовано:

- користувач на ім`я « ОСОБА_4 » додала нове фото з користувачем ОСОБА_1 31 серпня 2019 р.; далі на екрані розташована частина фотокартки обличчя жінки; під фото наявна відмітка у виді двох уподобань; далі розміщені два коментарі користувача на ім`я « ОСОБА_2 ».

Нижче суд приведе ці коментарі мовою оригіналу зі збереженням орфографії та пунктуації автора, але без цитування нецензурних слів, що містяться в цих коментарях. Суд замінить лайливі слова на три крапки, оскільки вживати в рішенні нецензурну лайку суд вважає неприпустим:

- коментар 1 «Привет.Эта … уводит женатых мужиков.Я свидетель и при чем не первый раз. Еще и на беременность разводит остерегайтесь!!!!»;

- коментар 2: «И ты будешь жить спокойно- перекрестись и бойся.Сын мой тебя помнит,что ты … семье разбила!»

11. До позовної заяви додано зображення екрану комп`ютеру зі сторінкою користувача на ім`я « ОСОБА_2 » в Фейсбуці (а.с. 7, 77).

На цій сторінці розміщена фотокартка жінки, за твердженнями позивача це є відповідач ОСОБА_2 .

Також, позивач додала до справи дві інші фотокартки відповідача з архіву її колишнього чоловіка ОСОБА_5 , який зараз проживає з позивачем (а.с. 75, 76).

12. Позивач працювала у товаристві з обмеженою відповідальністю «Агрегатбуд» з 04.06.2019 на посаді економіста матеріального технічного забезпечення, звільнена 06.11.2020 за власним бажанням. Ці обставини підтверджуються довідкою товариства (а.с. 73).

13. З 30.06.2020 по 09.07.2020 позивач перебувала на амбулаторному лікуванні за загальним захворюванням, що підтверджується листком непрацездатності (а.с. 8).

14. Рубіжанський міський суд Луганської області 13.04.2020 ухвалив рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 78-79).

V. Законодавство, яке застосував суд

15. Конституція України:

Стаття 32 - кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Стаття 34 - кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Стаття 68 - кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

16. Цивільний кодекс України:

Стаття 201 - зокрема, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Частина 1 статті 277 - фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Частина 4 статті 277 - зокрема, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

17. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009:

П. 4 - чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Виключення становить надане в статті 2 Закону України від 7 грудня 2000 року N 2121-III "Про банки і банківську діяльність" поняття ділової репутації, яка визначається як сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону. Зазначене поняття застосовується до правовідносин, на які поширюється цей Закон.

П. 9 - відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

П. 12 - належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

П. 15 - при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; повідомленнях в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

18. Цивільний процесуальний кодекс України:

Частини 1, 5 статті 81 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

VІ. Мотивована оцінка суду

19. Визначення предмета, підстав позову та відповідача є правом позивача.

20. В цій справі позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та послалася на те, що відповідач поширила негативну та недостовірну інформацію, яка ганьбить честь і гідність позивача та завдає шкоди її діловій репутації.

Позивач посилається на два коментарі в Фейсбуці, які на її думку написала відповідач під публікацією свідка ОСОБА_4 , та просить суд визнати недостовірною інформацію в цих коментарях та спростувати її - пункти 1 та 2 прохальної частини позовної заяви.

21. На підтвердження обставин, що ці коментарі написала відповідач, позивач надала суду роздруківку з сайту Фейсбук з профіля користувача « ОСОБА_2 » з фотокарткою відповідача; дві інші її фотокартки; копію її паспорту та флеш накопичувач із цими фотокартками та записами голосових повідомлень.

22. Суд оцінивши ці докази, вважає, що наявність фотокартки відповідача у профілі користувача на ім`я « ОСОБА_2 » сама по собі не свідчить про факт належності цієї сторінки саме відповідачу та написання оспорюваних коментарів саме відповідачем.

Так само й ім`я користувача « ОСОБА_2 », яке співпадає з ім`ям відповідача, не дає суду підстав для висновку, що саме відповідач написала та поширила оспорювані коментарі.

23. Суд зазначає, що Фейсбук є соціальною мережею, в який може зареєструватися та створити профіль будь-яка особа. Доступ до цієї мережі є загальнодоступним, тому ім`я профіля, фотокартку, інші відомості особа має можливість обрати вільно. Зареєстровані у Фейсбуці особи в своєму профілі створюють повідомлення загальнодоступного чи приватного характеру. У загальнодоступному повідомленні будь-який користувач може залишити коментар чи відмітку.

24. Суд вважає, що надані позивачем докази не доводять факту розміщення саме відповідачем негативної інформації про позивача.

25.Суд вважає, що позивач не надала належних та допустимих доказів про написання відповідачем негативних коментарів, наприклад висновку експерта, в якому наявна інформація про особу, яка створила ці коментарі, про її місцезнаходження та іншу інформацію, яка може ідентифікувати користувача в Інтернеті, яка в сукупності з іншими наданими позивачем доказами могла б підтвердити, що саме відповідач створила оспорювану інформацію та поширила її.

Також, позивач не заявляла суду жодних клопотань про витребування цієї інформації у власника веб-сайта.

26. Оцінюючи звукозаписи на флешнакопичувачі, які надала позивач, суд вважає, що вони не містять даних про обставини, що мають значення для цієї справи.

Нецензурна лайка невідомої жінки у голосовому повідомленні, яка відповідно до пояснень представника позивача є відповідачем, не є доказом, що підтверджують обставини поширення оспорюваної інформації в мережі Фейсбук саме відповідачем.

27. Суд встановив, що в цій справі немає юридичного складу правопорушення, яке може бути підставою для захисту особистих немайнових прав позивача на повагу до гідності, честі та ділової репутації, оскільки позивач не довела, що саме відповідач є суб`єктом цього правопорушення.

28. Суд вказує, що за умови складності встановлення конкретної особи як автора оспорюваних коментарів, позивач не залучила до участі в справі як співвідповідача власника веб-сайта, на якому розміщена оспорювана нею інформація, як про це рекомендовано в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 (див. п. 17 цього рішення).

29. Суд також відхиляє доводи представника позивача, що видалення сторінки « ОСОБА_2 » в Фейсбуці після отримання відповідачем позову є підтвердженням, що саме їй належить ця сторінка, оскільки вище суд вже зробив висновок про відсутність доказів належності профілю " ОСОБА_2 " у Фейсбуці відповідачу.

30.Суд відхиляє посилання позивача в позові на ч. 3 ст. 277 ЦК України, оскільки це положення втратило чинність на підставі Закону України від 27.03.2014 № 1170-VІІ.

31. Суд вважає недоцільним в цьому рішенні надавати оцінку доводам позивача про недостовірність оспорюваної інформації, в зв`язку з невстановленням особи, яка цю інформацію створила та поширила.

32. Разом з цим суд погоджується з доводами позивача, що ця інформація була поширена, оскільки про неї дізналася хоча б одна особа - це свідок ОСОБА_4 .

33. Суд роз`яснює, що для захисту свого права за статтею 32 Конституції України позивач не позбавлена права на свій розсуд звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування або з позовом до власника веб-сайту, на якому розміщені оспорювана інформація.

VII. Розподіл судових витрат

32. Оскільки в позові відмовлено, судові витрати залишаються за позивачем.

З цих підстав Суд вирішив:

1.Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

2.Копію рішення вручити учасникам справи.

3. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської областіМирошникова О.Ш.