ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1728/19 Номер провадження 22-з/814/29/21 Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
08 лютого 2021 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Бондаревської С.М.,
суддів: Кузнєцової О.Ю., Пилипчук Л.І.,
секретар: Зеленська О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за заявою представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» адвоката Грищенка Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення
у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»
на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 вересня 2020 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПИРЯТИН ЗЕРНОПРОДУКТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання права власності на нежитлову будівлю (ангар) за набувальною давністю,
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю (ангар), яка розташована в АДРЕСА_1 .

Не погодившись з даним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідаль-ністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 січня 2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволено.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 вересня 2020 року скасовано. Ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПИРЯТИН ЗЕРНОПРОДУКТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про визнання права власності на нежитлову будівлю (ангар) за набувальною давністю відмовлено.

Судові витрати, понесені ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» у зв`язку зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 245 грн. 05 коп. компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» в порядку, передбаченому ст. ст. 43, 48, 49, 133, 137, 141 ЦПК України повідомляло про те, що у майбутньому із врахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) додатково змушене буде понести витрати, пов`язані із розглядом даної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. Об`єм, розмір та обсяг яких на час подання апеляційної скарги визначити неможливо, оскільки невідомо коли спір за даною скаргою буде вирішено та який розмір витрат змушений буде додатково понести заявник.

При цьому зазначало, що відповідні докази в порядку пункту 8 статті 141 ЦПК України ним будуть надані в строки, визначені ЦПК України.

22 січня 2021 року представник ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» адвокат Грищен-ко О.М. надіслав на адресу апеляційного суду заяву про покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. ст. 43,48, 49, 133, 137, 141 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» судові витрати на правничу допомогу у зв`язку із апеляційним оскарженням рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 вересня 2020 року у даній справі у розмірі 8 800 грн. згідно договору №26-09-2020/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26 вересня 2020 року.

Зазначав, що згідно п. 3.1, 3.2 договору №26-09-2020/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26 вересня 2020 року, сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи Виконавця складає 400 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісії, банківські, транспорті, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1 Договору) та участь у судовому засіданні (не менше одного) вартість участі у котрому складає 900 грн.

Окрім того, вказував, що сторони договору про надання правової допомоги визначили розмір та порядок обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати, так/або фіксованого розміру), що в свою чергу, повністю відповідає та не порушує правову позицію Верховного Суду, котра викладена у Постанові від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18.

Заперечення на подану представником ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» заяву про покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу до апеляційного суду не надходили.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, які, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, до суду апеляційної інстанції не з`явилися, не повідомивши суд про причини своєї неявки.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, вважає, що заява представника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За нормами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частин 1, 3 статті 133 та частин 1, 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`яза-них з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правни-чої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі ж критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жо-втня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришев-ський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Таким чином, на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 травня 2018 року по справі №372/1010/16-ц, якщо стороною буде документально доведено, понесені нею витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представник ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» разом із заявою надав договір про надання адвокатських послуг від 26 вересня 2020 року, укладений ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» та адвокатом Грищенком О.М., в якому визначено вартість послуг та роботи виконавця, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 21 січня 2021 року /а. с. 203-207/.

Згідно п. п. 3.1 договору №26-09-2020/1, сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи з того, що вартість однієї години роботи Виконавця складає 400 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісії, банківські, транспорті, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1 Договору) та участь у судовому засіданні (не менше одного), вартість участі в якому становить 900 грн.

Згідно п. 3.8 вказаного договору, сторони погодили та визначили, що розміром гонорару Виконавця у випадку прийнятті позитивного рішення на користь Замовника, визначається на рівні твердої суми у розмірі до 1 500 грн.

За умовами п. 3.2 договору №26-09-2020/1 замовник повинен здійснити сплату грошових коштів згідно акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення судового рішення за результатами завершення апеляційного розгляду справи №541/1728/19.

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 21 січня 2021 року виконавець на виконання узгоджених умовами договору робіт та надання послуг затратив 14 годин, взяв участь у двох судових засіданнях суду апеляційної інстанції, а також набув права на гонорар, згідно п. 3.8 договору у розмірі 1 400 грн.

Відтак, понесені ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» судові витрати на професійну правни-чу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 8 800 грн. доведені належними та допустимими доказами та підлягають стягненню за нормами ст. ст. 133, 141ЦПК України на користь зазначеної третьої особи з позивача, який є звільненим згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» лише від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» адвоката Грищенка Олександра Миколайовича про покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення Миргородського міськ-районного суду Полтавської області від 10 вересня 2020 року у справі №541/1728/19 у розмірі 8 800 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кузнєцова О.Ю.

Пилипчук Л.І.