Справа № 362/4073/20
Провадження № 2/362/675/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: буд. АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача 840,80 грн. судового збору.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку буд. АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована відповідач, яка не є членом його родини, з 1987 р. не проживає та комунальні послуги не сплачує, а тому вважає, що остання втратила право користування житловим приміщенням.

24.09.2020 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням вимог ч. 4 ст.19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи в судове засідання не з`явились, клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін не подавали.

В силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дійшов наступних висновків.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: буд. АДРЕСА_1 .

За відомостями, наданими згідно адресної картки особи 19.09.2020 р. Плесецькою сільською радою за вих. № 438, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , проте фактично в селі Плесецьке не проживає з 1987 р.

Факт відсутності відповідачки за місцем реєстрації підтверджений і актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 , складений 09.07.2020 р. депутатом та секретарем Плесецької сільської ради зха участі сусідів та власника.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що встановлено частиною 1 статті 316 ЦК України. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном - частиною 1 статті 317 ЦК України.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у здійсненні права власності, як вказано у частині 2 статті 321 ЦК України.

Відповідно достатті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, згідно зістаттею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною 1статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

У відповідності з приписами частини 2 статті 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач вже понад 20 років без поважних причин не проживає в будинку буд. АДРЕСА_1 , тобто відсутній у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останньої такою, що втратила право користування житлом у якому вона зареєстрована.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 316, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст.1- 13,19,23,27,34,76 - 83,89,95,133,141,258,259,263 - 265,273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме - житловим будинком за адресою: буд. АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.М.Кравченко