Справа № 331/4825/20
Провадження № 2 /331/535/2021
05 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Жукової О.Є.
за участю секретаря : Мироненко О.В.
розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку.
Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що неповнолітня дитина проживає з нею та знаходиться у неї на утриманні , а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року провадження по справі відкрите .
В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов належить задоволенню з наступних підстав.
За змістом частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч.ч.1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони з 12.01.1996 року перебувають у шлюбі.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини є ОСОБА_2 - відповідач по справі , а матір`ю є позивачка ОСОБА_1 ..
На теперішній час малолітня дитина проживає з матір`ю , що відповідачем не спростовано.
Відповідач до суду не з`явився, відзив на позов не надав, з огляду на що суд приймає рішення на підставі доказів наданих позивачем та виходить з того, що позивач є працездатним, інших утриманців не має.
Враховуючи вищенаведене , вимоги ст. 182 СК України , стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача, відсутність у нього інших утриманців , суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити , визначивши розмір аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 14 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмір 1 /4 частини від усіх видів доходу відповідача , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , з 14 грудня 2020 року і до повноліття дитини .
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок .
Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Повний текст судового рішення складений 05 лютого 2021 року .

Суддя:

05.02.2021