Ухвала

15 червня 2021 року

м. Київ

справа № 204/8596/20

провадження № 61-7128ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ткачука О. С. розглянув клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та перегляд ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня

2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про відшкодування моральної та матеріальної шкоди за рахунок держави Україна,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, у зв`язку з обмеженням Дніпропетровським окружним адміністративним судом гарантії його права на звернення до суду задля захисту порушеного права, за адміністративним позовом по справі № 160/6623/19.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 17 грудня 2020 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у вказаній справі.

У квітні 2020 року до Великої Палати Верховного Суду засобами електронного поштового зв`язку ОСОБА_1 подав клопотання «До Великої Палат Верховного Суду та Касаційного цивільного суду» про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у якому просив скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня

2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня

2021 року, а справу повернути на повторний розгляд до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2021 року вказане клопотання направлено до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2021 року вказане клопотання залишено без руху та надано строк для усунення його недоліків, зокрема заявнику вказано на необхідність додержання вимог статті 392 ЦПК України, щодо форми і змісту касаційної скарги.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником надіслано уточнену редакцію касаційної скарги, проте вимог статті 392 ЦПК України, щодо форми і змісту касаційної скарги ОСОБА_1 не додержано. Так, заявник не обґрунтовує в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Доводів, за яких Верховний Суд може скасувати оскаржувані судові рішення заявник не наводить.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Враховуючи викладене, заявник у відведений судом строк, не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 31 травня 2021 року, недоліки касаційної скарги не усунув, що перешкоджає суду касаційної інстанції відкрити касаційне провадження. Касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою

для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та перегляд ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня

2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про відшкодування моральної та матеріальної шкоди за рахунок держави Україна, вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Ткачук