Дата документу 14.06.2021 Справа № 337/5808/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/5808/20 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1980/21 Мурашова Н.А.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Комунального підприємства «Водоканал» - Нечет Олени Вікторівни на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року КП «Водоканла» звернулось до суду з позовом до (Насер) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що основним видом діяльності КП «Водоканал» є забезпечення водовідведенням, таким чином підприємство є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення.

Зазначає, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак в порушення норм чинного законодавства оплату за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП «Водоканал», в повному обсязі не вносять, у зв`язку з чим за період з 01.12.2011р. по 31.10.2017р. утворилась заборгованість в розмірі 4 913,69 грн.

Вказує, що в добровільному порядку відповідачі заборгованість за надані послуги не сплачують.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 4 913 грн. 69 коп. за спожиту воду і послуги водовідведення та стягнути понесені витрати по справі.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2021 року в задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник КП «Водоканал» - Нечет О.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом неповно з`ясовані всі обставини, що мають значення для справи та не досліджені надані докази. Суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволені позову в частині вимог до відповідача ОСОБА_1 у зв`язку з пропуском строку позовної давності, оскільки не враховано, що ухвалою суду було скасовано судовий наказ про стягнення заборгованості та підприємством було заявлено позов про стягнення того самого боргу з тих ж відповідачів, та в частині вимог до ОСОБА_2 з підстав не користування послугами водоканалу, без врахування її фактичного проживання в квартирі. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги до відповідача ОСОБА_1 задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском 3-річного строку позовної давності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована в цій квартирі з 02.12.1997р. по теперішній час.

Відповідачка ОСОБА_2 була зареєстрована в зазначеній квартирі з 21.06.2001р. по 19.02.2020, з 20.02.2020 по т.ч. зареєстрована в квартирі АДРЕСА_3 .

Вказана квартира підключена до мережі централізованого холодного водопостачання і водовідведення, на неї відкритий особистий рахунок № НОМЕР_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_3 .. Зазначені послуги надаються КП «Водоканал».

Згідно розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.09.2010 по 31.10.2017 нарахована плата за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення в загальному розмірі 7 880,97 грн., сплачено відповідачами усього 2 967,28 грн., в т.ч. на погашення поточних платежів 17 89,45 грн., на погашення боргу за період з 01.09.2010 по 30.11.2011 1 177,83 грн.

Заборгованість за період з 01.12.2011 по 31.10.2017 становить 4 913,6 9грн.

Також судом встановлено, що 15.01.2018 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя виданий судовий наказ №2-н/337/3/2018 (ЄУН 337/4960/17) про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 4 913,69 грн. та судовий збір в сумі 800,00 грн., з кожного по 266,67 грн.

Відповідно до ст.322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 (далі Закон №1875-IV), який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019, правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.32 Закону України №1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно з п.18,20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк, відповідно до показань засобів обліку води або затверджених нормативів (норм) споживання.

У разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води плата за надані послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства (п.21 Правил).

Крім того, згідно з п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992р. №572, за умови відсутності по квартирного обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється, зокрема, за водопостачання та водовідведення - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі.

Суд першої інстанції також встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована в зазначеній квартирі з 02.12.1997 по теперішній час.

Відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована в зазначеній квартирі з 21.06.2001 по 19.02.2020, з 20.02.2020 по теперішній час зареєстрована в квартирі АДРЕСА_3 .

Вказана квартира підключена до мережі централізованого холодного водопостачання і водовідведення, на неї відкритий особистий рахунок № НОМЕР_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_3 .. Зазначені послуги надаються КП «Водоканал».

Згідно розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.09.2010 по 31.10.2017 нарахована плата за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення в загальному розмірі 7 880,97 грн., сплачено відповідачами усього 2 967,28 грн., в т.ч. на погашення поточних платежів 1 789,45 грн., на погашення боргу за період з 01.09.2010 по 30.11.2011 1 177,83 грн. Заборгованість за період з 01.12.2011 по 31.10.2017 становить 4 913,69 грн.

Також судом встановлено, що 15.01.2018 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя виданий судовий наказ №2-н/337/3/2018 (ЄУН 337/4960/17) про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 4913,69 грн. та судовий збір в сумі 800,00 грн., з кожного по 266,67 грн.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2020р. зазначений судовий наказ скасований за заявою боржника ОСОБА_2 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про їх безпідставність.

Так, матеріалами справи підтверджується, що в квартирі фактично проживає і користується послугами холодного водопостачання та водовідведення відповідач ОСОБА_1 . Остання в судовому засіданні факту виникнення заборгованості за спірний період саме з її вини не оспорювала.

Крім того, зазначена квартира обладнана прибором обліку води і нарахування плати здійснюється за його показаннями, що в судовому засіданні сторони також не оспорювали.

Враховуючи вищевказане та беручи до уваги, що нарахування плати за кількістю зареєстрованих осіб за нормативами споживання здійснюється лише у випадку відсутності прибору обліку води і відсутності згоди між співвласниками квартири щодо оплати житлово-комунальних послуг, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для стягнення заборгованості за спірний період з відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку з чим в задоволенні позову до неї слід відмовити з цих підстав.

Щодо позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 , то суд першої інстанції виходив з того, що остання фактично в судовому засіданні визнала факт отримання послуг з централізованого холодного водопостачання і водовідведення та свого обов`язку щодо їх оплати не оспорювала, яка в свою чергу заявила про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до суду 30.12.2020, суд правильно вважав, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.12.2011 по 31.10.2017 в розмірі 4 913,69 грн. заявлені поза 3-річним строком позовної давності. При цьому, поважних причин пропуску цього строку позивачем не зазначено і судом не встановлено.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги доводи представника позивача з посиланням на постанову Верховного Суду України від 21.01.2015 у справі №6-214цс14 про те, що строк позовної давності в цій справі було перервано поданням КП «Водоканал» заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за цей же період і в заявленому розмірі, яка судом була задоволена. Оскільки відповідно правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020, справа №712/8916/17, відповідно до якого подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з ч. 2 ст. 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису ч. 2 ст. 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги до відповідача ОСОБА_1 задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском 3-річного строку позовної давності.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Водоканал» - Нечет Олени Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 14 червня 2021 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А Онищенко