ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 673/530/19
Провадження № 22-ц/4820/184/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як законних представників малолітнього ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, Деражнянської районної державної адміністрації про визнання незаконними та скасування наказу, запису про реєстрацію права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області в складі судді Ягодіної Т.В. від 16 листопада 2020 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд -

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, зазначав, що на підставі рішення сесії Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області від 27.12.2000 року йому надано у власність земельну ділянку площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства, якою він з часу передачі у власність безперервно користується.

З метою здійснення державної реєстрації цієї земельної ділянки позивач звернувся із заявою до державного кадастрового реєстратора про внесення відомостей до Державного земельного кадастру. За результатами розгляду цієї заяви прийнято рішення про відмову у внесенні таких відомостей у зв`язку з перетином цієї земельної ділянки з іншою земельною ділянкою (кадастровий номер :05:022:0052).

Як з`ясувалося, зазначена земельна ділянка передана у власність малолітньому ОСОБА_4 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області №22-4622-СГ від 27.07.2018 року, про що державним реєстратором внесено відомості до реєстру.

Отримавши рішення Новосілецької сільської ради від 27.12.2000 року про передачу земельної ділянки у приватну власність в порядку Декрету КМУ від 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», він набув у встановленому на той час порядку право власності на земельну ділянку, проте не зареєстрував це право відповідно до Перехідних положень чинного Земельного кодексу України. Однак не позбавлений права здійснити таку реєстрацію права власності на земельну ділянку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, оскільки земельним законодавством не встановлені строки здійснення такої дії. Його право власності на спірну земельну ділянку не було припинено у встановленому порядку.

Тому наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27 липня 2018 року №22-4622-СГ та рішення про державну реєстрацію права власності відповідача на земельну ділянку, індексний номер 42376647 від 03 серпня 2018 року, є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки порушують його право власності.

Остаточно позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-4622-СГ від 27.07.2018 про затвердження документації із землеустрою та надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :05:022:0052) для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області та визнати незаконним і скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 42376647 від 03.08.2018 року

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , в інтересах якого діють законні представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання незаконними та скасування наказу та запису про реєстрацію права власності, залишені без задоволення.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов. На його думку, суд не врахував, що рішення Новосілецької сільської ради від 27.12.2000 року про надання йому земельної ділянки площею 0,20 га разом із записом у земельно-кадастрових документах, який посвідчений сільською радою, є доказом виникнення права власності у нього на вказану земельну ділянку. Вважає хибним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування наказу, та запису про реєстрацію права власності. Судом не враховано, що Декретом КМУ «Про приватизацію земельних ділянок» № 15-92 від 26 грудня 1992 року, на підставі якого йому передано ділянку у власність, зупинено дію статті 23 ЗК України, яка закріплювала перелік документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Тому суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що право власності на спірну земельну ділянку ним не набуто, оскільки не встановлені межі земельної ділянки та не отримано правовстановлюючий документ. Право власності на земельну ділянку підтверджується записами у погосподарській книзі, інформація в яку вноситься із земельно-кадастрових документів, що відповідає висновку Верховного Суду у справі №156/370/16-ц від 15 листопада 2018 року. Судом не враховано, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відмовляло раніше відповідачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність, оскільки спірна земельна ділянка перебуває в користуванні третіх осіб.

У відзиві Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначає, що Головним управлінням неодноразово надавалися відмови у наданні дозволу ОСОБА_4 на розроблення документації із землеустрою, однак в судовому порядку вони скасовані та визнані протиправними. Наказ Головного управління Держгеокадастру від 15.03.2018 року №22-1388-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_4 прийнято на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.01.2018 року.

У відзиві представник відповідача ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що ОСОБА_4 у встановлений законом спосіб набув земельну ділянку в порядку безоплатної передачі із земель державної власності. Позивач не надав доказів щодо встановлення землевпорядною організацією меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідних записів у земельно-кадастрових документах, а також доказів одержання документів, що посвідчують право користування чи право власності на спірну земельну ділянку. Рішення сесії Новосілецької сільської ради від 27 грудня 2000 року «Про виділення земельних ділянок» не є документом, що посвідчує право власності на цю земельну ділянку.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що рішенням Новосілецької сільської ради від 27 грудня 2000 року ОСОБА_1 надано в приватну власність земельну ділянку розміром 0,20 га.

У січні 2019 року за зверненням позивача виготовлено технічну документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

17.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Державного кадастрового реєстратора відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, за наслідками розгляду якої йому 28.01.2019 року відмовлено у внесенні таких відомостей. Підставою відмови зазначено, що ця земельна ділянка перетинається із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:22:0052, площа співпадає на 100 %.

Позивач не отримував державний акт про право власності на земельну ділянку, яка зазначена у рішенні Новосілецької сільської ради від 27 грудня 2000 року.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 15 березня 2018 року №22-1388-СГ ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27 липня 2018 року №22-4622-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2,00 га (кадастровий номер :05:022:0052) та безоплатно передано йому у власність вказану земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Право власності ОСОБА_4 на цю земельну ділянку зареєстроване державним реєстратором Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області Шевчуком В.Ю. 03 серпня 2018 року.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з неможливості ідентифікувати земельну ділянку, яку рішенням сільської ради передано у власність позивачу за відсутності документів щодо встановлення меж цієї ділянки та відсутності правовстановлюючого документа на неї, а отже, й недоведеності, що спірна земельна ділянка на час її передачі відповідачу не була вільною і належала на праві власності позивачу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч.ч. 2-3 ст. 116 ЗК України).

Згідно з ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Процедуру одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, особистого селянського господарства, визначено частинами 6-9 статті 118 ЗК України.

За змістом ч. 5 ст. 116 ЗК України, ч. 7 ст. 118 ЗК України за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування можуть бути передані у власність чи користування лише вільні земельні ділянки.

Позивач в обґрунтування позову стверджував, що передана у власність відповідачу земельна ділянка не була вільною, оскільки перебувала у його власності.

Проте позивач не довів достатніми та допустимими доказами наявність у нього права власності на земельну ділянку, на яку накладається земельна ділянка відповідача.

Так, ОСОБА_1 рішенням Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області від 27 грудня 2000 року надано в приватну власність земельну ділянку розміром 0,20 га.

Процедура набуття права власності на земельну ділянку на час ухвалення рішення Новосілецької сільської ради від 27.12.2000 року про надання ОСОБА_1 в приватну власність земельної ділянки розміром 0,20 га регламентувалася нормами статей 17, 22, 23 Земельного Кодексу України від 18.12.1990 року.

Згідно з статтею 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Відповідно до ст. 23 цього Кодексу право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Дію статті 23 дійсно зупинено щодо власників земельних ділянок, визначених статтею 1 Декрету N 15-92 (15-92) від 26.12.1992 року згідно

з Декретом N 15-92 (15-92) від 26.12.1992 року, на що посилався апелянт.

Разом з тим, за змістом статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року, ним врегульовується питання передачі сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів громадянам України у приватну власність земельних ділянок, які вже перебували у користуванні громадян для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги, ОСОБА_1 не мав у користуванні спірну земельну ділянку на час її передачі йому у власність рішенням Новосілецької сільської ради від 27 грудня 2000 року, а отже, вказане рішення прийняте не на підставі вказаного Декрету КМУ «Про приватизацію земельних ділянок», а відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 17 ЗК України 1990 року - земельна ділянка передана йому із земель запасу.

Так, за змістом норм ч.ч. 1-2 ст. 17 ЗК України 1990 року громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї.

Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність.

Суд першої інстанції правильно констатував, що позивач не довів встановлення землевпорядною організацією меж земельної ділянки в натурі на підставі рішення сесії Новосілецької сільської ради від 27.12.2000 року; також підтвердив, що не отримував державний акт про право власності на земельну ділянку, яка зазначена у рішенні сільської ради.

Дані погосподарської книги Новосілецької сільської ради (особовий рахунок № № НОМЕР_1 ) про те, що у ОСОБА_1 за період 2011-2019 років в особистому користуванні перебуває земля загальною площею 0,64 га для ведення особистого підсобного господарства, не є достатнім доказом набуття права власності ним на спірну земельну ділянку.

Крім того, суд першої інстанції правильно констатував, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.01.2018 року, що набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано відмову ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області у наданні ОСОБА_4 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницькій області.

Цим судовим рішенням зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області надати дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницькій області.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про допущені порушення закону при передачі земельної ділянки у власність відповідачу та порушення внаслідок цього права позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2021 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко