Справа №359/3734/21
Провадження №2/359/2187/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шеремет А.І.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

В квітні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 6 серпня 2005 року сторони уклали шлюб. Під час якого у них народився син ОСОБА_3 . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому ОСОБА_2 просить суд розірвати шлюб.

ОСОБА_2 не з`явився у судове засідання. В абзаці третьому прохальної частини позовної заяви (а.с.2) позивач просить розглянути цивільну справу за його відсутності.

ОСОБА_1 визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 6 серпня 2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №299. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 6 серпня 2005 року (а.с.3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13 березня 2007 року (а.с.4).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_1 не бажають жити однією сім`єю. Вони не мають жодного наміру вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини красномовно свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Згідно з ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстра-цією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи ту обставину, щопісля розірвання шлюбу ОСОБА_1 бажає відновити своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про задоволення цієї вимоги.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 6 серпня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №299, розірвати.

Відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець