Номер провадження: 22-ц/813/6122/21
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Бєляєвій О.К.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача Президента України - не з`явились,

від відповідача Верховної Ради України - не з`явились,

від відповідача Генеральної прокуратури України - не з`явились,

від відповідача громадської організації «10 квітня» - не з`явились,

від відповідача Президента Всесвітнього конгресу кримських татар Чубарова Р.А. - не з`явились,

переглянувши справу №947/38851/20 за позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Президента України, Верховної Ради України, Генеральної прокуратури України, громадської організації «10 квітня», Президента Всесвітнього конгресу кримських татар Чубарова Рефата Абдурахмановича про захист прав внаслідок окупації Криму за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на ухвалу судді Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2020 року у складі судді Куриленко О.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 28 грудня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, просив захистити його права, порушені внаслідок окупації Криму (а.с.1-3).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України (заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства); роз`яснено позивачу право звернення до суду з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства (а.с.44-45).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 4 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу про відмову у відкритті провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу про відмову у відкритті провадження скасувати і ухвалити рішення про задоволення позовних вимог (а.с.48, 52).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає в тому, що у відповідності до частини 17 статті 28 ЦПК України позови про захист прав, в тому числі невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі по відшкодуванню шкоди) внаслідок окупації Криму (національної території кримтатар), пред`являються за місцем перебування позивача, при цьому такої ж норми права адміністративне судочинство не містить. У позивача відсутнє громадянство України, а отже відсутні будь-які адміністративно-правові взаємовідносини позивача з суб`єктами владних повноважень в Україні, тобто між позивачем та суб`єктами владних повноважень (відповідачами за позовом) склалися саме цивільно-правові відносини (спір про право, порушене право, не визнане право вирішується в порядку цивільного судочинства судом загальної юрисдикції).

У відзиві на апеляційну скаргу Верховна Рада України в особі представника заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує правильністю висновку суду про те, що вимоги заявника пов`язані з наданням оцінки бездіяльності та зобов`язання Президента України, Генеральної прокуратури України, Верховної Ради України вчинити певні дії, тобто стосовно суб`єктів владних повноважень вчинити певні дії, є такими, що виникають з публічно-управлінських функцій органу, тому така вимога має розглядатися за правилами адміністративного судочинства (а.с.67-70).

Іншими учасниками справи відзив не подано.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі з огляду на наступне.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства з вимогами про захист прав внаслідок окупації Криму, а саме права на національність, на батьківщину, на сімейне життя, на житло, на працю, на достойну старість, на власність, порушених окупацією Криму в 2014 році та послідуючим видворенням з його історичної батьківщини в Республіку Узбекистан, яку він покинув у 2019 році, прибувши в Україну.

Зокрема, ОСОБА_1 просить:

поновити його право на свою батьківщину Крим;

поновити його право власності на майно, що знаходиться в Криму;

визначити та зобов`язати особу (відомство) в направленні скарги на захист позивача на адресу Європейського Суду з прав людини про скасування рішення суду м. Сімферополя в справі №5-2374/2016 від 7 листопада 2016 року про видворення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ;

зобов`язати Генеральну Прокуратуру України надати виписку постанови по статусу його ОСОБА_1 як особи, яка постраждала в результаті окупації Криму, з доказами про включення факту депортації ОСОБА_1 в матеріали Міжнародного кримінального суду. Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що ОСОБА_1 має звернутися з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Висновок суду щодо судової юрисдикції правовідносин, у яких ОСОБА_1 просить захистити його права, є передчасним, так як формулювання позивачем позовних вимог потребує їх конкретизації для послідуючого можливого розмежування вимог спору цивільного, трудового, сімейного, житлового тощо, що підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, та вимог публічно-правового спору, що підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Спеціальний суб`єктний склад зазначених ОСОБА_1 відповідачів не є безумовною підставою для віднесення зазначених ним як спірних правовідносин, що виникли, до адміністративної юрисдикції.

Стаття 28 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за вибором позивача містить частину 17, яка визначає підсудність позовів про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру можуть пред`являтися також за місцем проживання чи перебування позивача.

З огляду на наявну в Цивільному процесуальному законодавстві вказану норму процесуального права (частину 17 статті 28 ЦПК), визначені частиною 3 статтею 175 ЦПК України вимоги щодо змісту позовної заяви та передбачені статтею 185 ЦПК України процесуальні наслідки подання позовної заяви без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України, суд першої інстанції має повернутися до стадії відкриття провадження у справі, де визначитись із залишенням позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст.379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) задовольнити частково.

Ухвалу судді Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2020 року про відмову у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Президента України, Верховної Ради України, Генеральної прокуратури України, громадської організації «10 квітня», Президента Всесвітнього конгресу кримських татар Чубарова Рефата Абдурахмановича про захист прав внаслідок окупації Криму - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 червня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков