Провадження № 2/756/606/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участю секретаря - Мушкетик І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у жовтні 2019 року звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідачів, у якій просять визнати недійсним та скасувати розпорядження органу приватизації у Мінському районі міста Києва № 412 від 21.03.1996, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 11.04.1996 в реєстровій книзі за № 474 про передачу у приватну власність ОСОБА_6 та членам її сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 .

У підтвердження своїх вимог позивачі зазначили, що у 1970 році ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 було видано квартиру АДРЕСА_1 , в яку вони вселились та зареєструвались.

У спільній квартирі позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проживали разом із дитинства однією сім`єю.

У період з 12.01.1979 по 27.11.1990 позивач ОСОБА_1 проживала тa була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 .

10 січня 1990 року позивачем ОСОБА_1 зареєстровано шлюб з ОСОБА_9 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син - ОСОБА_2 .

У період з 15.01.1991 по 26.03.1996 позивач ОСОБА_1 була зареєстрована у квартирі свого чоловіка ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

11 травня 1995 року було розірвано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .

З квітня 1994 року позивач ОСОБА_1 переїхала жити разом із сином позивачем ОСОБА_2 до батьків за адресою: АДРЕСА_3 , де і проживає по цей час.

10 червня 1997 року та по теперішній час було зареєстровано як постійне місце проживання позивачів за адресою: АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача ОСОБА_1 народилась донька - ОСОБА_10 , яка з народження проживає, а з 30.01.2007 зареєстрована у спірній квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача ОСОБА_1 народилась донька - ОСОБА_11 , яка з народження проживає, а з 30.01.2007 зареєстрована також у спірній квартирі.

Позивач ОСОБА_1 наголошує, що вона фактично проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 з 1979 року до 1990 року, а після розірвання шлюбу з квітня 1994 року до теперішнього часу. Діти позивача: син ОСОБА_12 , неповнолітні доньки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з народження проживають, користуються та зареєстровані у вказаній квартирі.

Натомість відповідач ОСОБА_3 з моменту реєстрації її шлюбу 23.09.1994 і по теперішній час проживає у житловому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . Тобто не проживає у спірній квартирі та не користується нею з вересня 1994 року.

Однак розпорядженням органу приватизації у Мінському районі міста Києва № 412 від 21.03.1996 видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та відповідачам ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько ОСОБА_7 . Після смерті батьків видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких позивач ОСОБА_1 набула права власності на 2/15 частин спірної квартири.

Однак вона вважає, що приватизація спірної квартири проведена з порушенням її прав, оскільки при подачі заяви на приватизацію спірного майна позивач фактично постійно проживала у квартирі, проте її права щодо частки в спільній приватизації враховані не були та не отримано її письмову згоду.

За вказаним позовом ухвалою суду від 16.10.2019 відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали та наполягали на їхньому задоволенні.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні представник Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у задоволенні позову просила відмовити з тих підстав, що приватизація квартири відбулася згідно чинного законодавства, оскільки у приватизації займаного державного (комунального) житла на підставі договору найму приймають наймач та члени його сім`ї, тобто всі зареєстровані в цьому житловому приміщенні особи.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала відзив, яким у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі з тих підстав, що розпорядження органу приватизації у Мінському районі міста Києва № 412 від 21.03.1996 є правомірним та таким, що ухвалене з дотриманням вимог чинного на той час законодавства України.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином.

У судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

За інформацією органу приватизації державного житлового фонду - управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації квартира за адресою: АДРЕСА_5 приватизована згідно з розпорядженням органу приватизації Державного комунального управління житлового господарства Мінського району м. Києва від 21 березня 1996 року № 412 на 5-х осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

На підставі розпорядження органу приватизації державного житлового фонду - управлінням житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 17 жовтня 2016 року № 361-Д було видано дублікат свідоцтва про право власності на житло на вищезазначену квартиру.

Як вбачається з матеріалів справи, приватизацію було здійснено та видано відповідне свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі наступних документів: витяг з розпорядження органу приватизації Державного комунального управління житлового господарства Мінського району м. Києва від 21 березня 1996 року № 412; заява громадянина ОСОБА_7 від 20 березня 1996 року на приватизацію квартири; довідка Форма 3 від 28 лютого 1996 року № 198; план-схема квартири; розрахунок площі квартири, що безоплатно приватизується; розпорядження органу приватизації державного житлового фонду - управління житлово-комунального господарства Оболонської державної адміністрації від 17 жовтня 2016 року № 361-Д.

У відповідності до положень ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до п. 5 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім`ї з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Пунктами 20, 21 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 вказано, що при оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім`ї та займані приміщення. У Довідці вказуються члени сім`ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло (особи, які прописані за адресою).

Згідно довідки від 28 лютого 1996 року № 198 (форми 3), виданої житлово- експлуатаційною конторою № 4 Державного комунального управління житлового господарства Мінського району міста Києва вбачається, що станом на 28 лютого 1996 року (на момент проведення приватизації) у квартирі АДРЕСА_1 були прописані п`ять чоловік, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

На підставі довідки від 06 грудня 2017 року № 104/22-11487, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 в період з 30 липня 1985 року по 27 листопада 1990 року.

На підставі довідки від 08 грудня 2017 року № 00226545, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 станом на час приватизації спірної квартири була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згадані довідки свідчать про дотримання відповідачем Управлінням житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації вимог ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56, яке було чинним на момент приватизації спірної квартири.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , яка була дільничним лікарем по спірній квартирі, а також свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які є сусідами по спірній квартирі, повідомили суду, що позивач ОСОБА_1 дійсно з 1979 року проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , проте на період шлюбу вона проживала за іншою адресою. Зазначені свідками відомості також не спростовують обставини щодо правомірності розпорядження органу приватизації у Мінському районі міста Києва № 412 від 21.03.1996, що встановлені судом вище.

Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Беручи до уваги такі чинники як справедливість і розумність в рамках застосування принципу верховенства права, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону суд дійшов висновку, що розпорядження органу приватизації у Мінському районі міста Києва № 412 від 21.03.1996, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 11.04.1996 в реєстровій книзі за № 474, є правомірним та таким, що прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та ст. 345 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», керуючись ст. 12, 81, 89, 263, 269 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційному суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 14 червня 2021 року.

Суддя,- Белоконна І.В.