Справа № 583/3306/17
Провадження № 2/588/13/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Огієнка О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Лободи Т.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Борики О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_2 про відвід судді Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О. та секретаря судового засідання Лободи Т.С. у цивільній справі за позовом Виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про виселення з квартири,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Тростянецького районного суду Сумської області перебуває зазначена цивільна справа, яка була передана за розпорядженням голови Охтирського міськрайонного суду Сумської області для розгляду у зв`язку з неможливістю утворити новий склад суду для розгляду справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020 головуючим суддею у даній справі визначено суддю Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О.

Ухвалою суду від 20.08.2020 вказану справу суддя прийняв до свого провадження та призначив підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні представником відповідачки ОСОБА_2 було подано заяву від імені ОСОБА_2 про відвід судді та секретаря судового засідання з тих підстав, що суддя навмисно прийняв до свого провадження позовну заяву у якій позивач не виклав обставин набуття ним, як юридичною особою публічного права, права особистої власності на квартиру позивачів і відповідно, особистих житлових прав, за захистом яких звертається до суду. Також ОСОБА_2 вказала, що відсутність у позивача квартири і житлових прав означає відсутність самого предмету спору між особою позивача і особами відповідачів, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, але суддя вказаних вимог процесуального закону не виконав. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що позов про виселення з квартири пред`явлений особою яка не має процесуальної дієздатності, тому такий позов суд повинен був залишити без розгляду. Також ОСОБА_2 вказала, що у провадженні судді перебувала справа №583/4418/20 і позовні вимоги по даним справам є взаємопов`язаними, а їх спільний розгляд є доцільним, оскільки задоволення позову у вказаній справі повністю виключало задоволення позову у даній справі, але суддя навмисно відмовився об`єднати справи, щоб позбавити її та її представника брати участь у вирішенні справи №583/4418/20. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що при ухваленні рішення по справі №583/4418/20 суддею не враховано правової позиції Великої Палати Верховного Суду відповідно до якої місце проживання кожного з подружжя не впливає на правовий режим майна придбаного під час офіційно зареєстрованого шлюбу. Також ОСОБА_2 вказала, що суддя не виконав вимогу ст. 255 ЦПК України відповідно до якої, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що у попередньому судовому засіданні, яке відбулося 20.05.2021 у якому був присутній її чоловік та її представник, ні суддя Огієнко О.О., ні секретар судового засідання Лобода Т.С. не повідомили про те, що справу №583/4418/20 було розглянуто та ухвалено рішення 30.04.2021. На думку ОСОБА_2 цей факт суддя Огієнко О.О. та секретар судового засідання Лобода Т.С. навмисно приховали, щоб вона пропустила строк на оскарження рішення.

Представник позивача у судовому засіданні заперечила проти задоволення відводу у зв`язку з відсутністю підстав для відводу судді передбачених цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заяву про відвід судді.

Заслухавши клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Борики О.О., думку представника позивача та відповідача ОСОБА_1 , дослідивши додані до клопотання матеріали, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 , про відвід судді Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О. та секретаря судового засідання Лободи Т.С. не підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

За правилами ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У даній справі заява про відвід судді Огієнка О.О. та секретаря судового засідання Лободи Т.С. надійшла до суду в день судового засідання, тому питання про відвід вирішується судом, який розглядає справу.

Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 38 ЦПК України секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач не можуть брати участі у розгляді справи та підлягають відводу (самовідводу) з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

При вирішенні справи «Білуха проти України»(заява№ 33949/02,.) Європейський суд з прав людини у пункті 52 свого рішення від 9 листопада 2006 року щодо об`єктивного критерію зазначив, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Заява ОСОБА_2 про відвід судді та секретаря судового засідання фактично зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями судді при прийнятті справи до свого провадження та неприйняття суддею процесуальних рішень, які на думку відповідачки суддя мав прийняти,що не може бути підставою для відводу судді згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Також вказана заява про відвід не містить жодної обґрунтованої підстави яка б свідчила про упередженість чи безсторонність суддіТростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О. та секретаря судового засідання Лободи Т.С. під час розгляду даної цивільної справи. Крім того, доводи ОСОБА_2 про те, що суддя Огієнко О.О. та секретар судового засідання Лобода Т.С. навмисно приховали те, що справу №583/4418/20 було розглянуто та ухвалено рішення 30.04.2021, щоб вона пропустила строк на оскарження рішення, є її особистими суб`єктивними припущеннями, які не відповідають дійсності оскільки про ухвалене рішення у вказаній справі позивачку було повідомлено шляхом надсилання копії рішення на зазначену нею у позовній заяві адресу місця проживання наступного робочого дня після ухвалення рішення . Отже, заява про відвід не є обґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36, 40, 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О. та секретаря судового засідання Лободи Т.С. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Суддя О. О. Огієнко