Постанова

Іменем України

09 червня 2021 року

м. Київ

справа № 688/2697/20

провадження № 61-5367св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія»,

стягувач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра»,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

Шепетівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія», яка підписана представником Дяківим Володимиром Богдановичем, на постанову Хмельницького апеляційного суду від 01 березня 2021 року у складі колегії суддів: Талалай О. І., Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог заяви

У вересні 2020 року ТОВ «Галицька фінансова компанія» звернулося із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що 15 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» і ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» був укладений договір № GL48N718070_1_1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, зокрема, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за зобов`язаннями, що виникли на підставі договору кредитної лінії № 48/МК/2007-840 від 10 жовтня 2007 року та договору поруки № 48/1 від 10 жовтня 2007 року.

20 липня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 20/07/2020 відступило право вимоги за вказаними кредитним і забезпечувальним договорами ТОВ «ФК «Факторінгс», яке у свою чергу відступило право вимоги для ТОВ «Галицька фінансова компанія» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 20/07/2020/1.

ТОВ «Галицька фінансова компанія» просило:

замінити стягувача АТ «КБ «Надра» на правонаступника ТОВ «Галицька фінансова компанія» у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2010 року у цивільній справі № 2-2966/2010 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Босюка В. А. від 02 жовтня 2020 року заява ТОВ «Галицька фінансова компанія» задоволена.

Замінено у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2010 року у справі № 2-2966/2010 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягувача ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Галицька фінансова компанія».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 11 листопада 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії №48/МК/2007-840 від 10 жовтня 2007 року у розмірі 21434,78 дол. США, що в еквіваленті на гривню складає 169 287,60 грн та судові витрати у розмірі 1 820 грн. Рішення набрало законної сили 13 грудня 2010 року. На виконання даного рішення суду 13 грудня 2010 року були видані чотири виконавчі листи. ТОВ «Галицька фінансова компанія» набуло права вимоги за зобов`язаннями, що виникають по кредитному договору № 48/МК/2007-840 від 10 жовтня 2007 року. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За наведених обставин, заявлені вимоги слід задовольнити, оскільки такі ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 01 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні заяви ТОВ «Галицька фінансова компанія» відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у матеріалах справи відсутні відомості про надіслання судової повістки ОСОБА_1 за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку з 04 вересня 2008 року ( АДРЕСА_1 ). Надіслана за іншою адресою судова повістка повернулася до суду у зв`язку з відсутністю адресата. За таких обставин розгляд справи за відсутності відповідача порушує його права. Суд не забезпечив реалізацію процесуальних прав ОСОБА_1 , про що він зазначає в апеляційній скарзі і що є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

При відмові у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, апеляційний суд послався на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 та зазначив, що заміна сторони виконавчого провадження правонаступником може бути здійснена лише у разі скасування постанови виконавця про закінчення такого виконавчого провадження. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, постанова про закінчення виконавчого провадження може бути оскаржена у судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником. Ураховуючи, що 22 червня 2020 року державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів № 2-2966, виданих 13 грудня 2010 року Шепетівським міськрайонним судом про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості, заява ТОВ «Галицька фінансова компанія» про заміну сторони цього виконавчого провадження задоволенню не підлягає.

Аргументи учасників справи

У квітні 2021 року ТОВ «Галицька фінансова компанія» через представника Дякова В. Б. подало касаційну скаргу, в якій просило: скасувати оскаржену постанову апеляційного суду; ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд проігнорував висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 2-3897/10, у якій вказано, що норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Тому заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Аналіз положень частини першої статті 447 ЦПК України свідчить, що право подання скарги на постанову про закінчення виконавчого провадження може лише сторона такого провадження. Таким чином, для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження новому кредитору - ТОВ «Галицька фінансова компанія», необхідно набути статусу сторони виконавчого провадження шляхом подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження, що і було ним вчинено. Однак, провадження у справі № 688/2697/20 за скаргою ТОВ «Галицька фінансова компанія» на постанову про закінчення виконавчого провадження зупинено до набрання законної сили ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2020 року. Фактично, скасувавши ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, апеляційний суд створив ситуацію за якої ТОВ «Галицька фінансова компанія», як новий кредитор, не може реалізувати своє право вимоги до боржників, а також позбавлене процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, подавати скаргу на постанову про закінчення виконавчого провадження. Також у касаційній скарзі зазначено, що застосування до спірних правовідносин висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 є безпідставним, оскільки обставини справи № 916/617/17 не є аналогічними обставинам цієї справи. У справі № 916/617/17 вирішувалось питання заміни боржника у виконавчому провадженні, який помер, на підставі заяви стягувача про заміну боржника у виконавчому провадженні його спадкоємцем. Натомість, у цій справі вирішується питання заміни стягувача у виконавчому провадженні, до якого перейшло право вимоги до боржника, який хоче такі вимоги задовольнити. На зазначеній відмінності наголошує і сама Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 листопада 2020 року. Окрім цього, постанова Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі № 2-942/11, на яку міститься посилання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року, містить схожі обставини справи з обставинами у цій справі.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 13 травня 2021 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права).

Позиція Верховного Суду

Апеляційний суд встановив, що заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2010 року задоволено позов ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно із боржників заборгованість за договором кредитної лінії № 48/МК/2007-840 у розмірі 21 434,78 доларів США, що еквівалентно 169 287,60 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

22 червня 2020 року головний державний виконавець Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанови про закінчення у зв`язку із сплатою коштів виконавчих проваджень № 52620693 і № 52623359 з примусового виконання виконавчих листів №2-2966, виданих 13 грудня 2010 року Шепетівським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості за договором кредитної лінії у розмірі 21 434,78 дол. США, що складає 169 287,60 грн і судових витрат у сумі 1 820,00 грн.

15 липня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» і ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» був укладений договір відступлення прав вимоги № GL48N718070_1_1, за умовами якого новий кредитор набув право вимоги до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, у тому числі до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за договором кредитної лінії № 48/МК/2007-840 від 10 жовтня 2007 року.

20 липня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 20/07/2020 відступило право вимоги за вказаним договором ТОВ «ФК «Факторінгс», яке у свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Галицька фінансова компанія» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 20/07/2020/1.

При відмові в задоволенні заяви апеляційний суд вважав, що заміна сторони виконавчого провадження правонаступником може бути здійснена лише у разі скасування постанови виконавця про закінчення такого виконавчого провадження.

Колегія суддів частково не погоджується з цим висновком апеляційного суд з таких підстав.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

у пунктах 73 - 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року в справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) зазначено, що:

«оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення».

У пунктах 6.11.-6.17. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року по справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) вказано, що:

«після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.З огляду на викладене вище Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц про те, що заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (стаття 334 ГПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (стаття 52 ГПК України). Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (пункт 73)».

У пунктах 6.20.-6.23. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року по справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) зазначено, що:

«якщо після відкриття провадження за скаргою/заявою на судове рішення, поданою особою, яка вважає себе правонаступником позивача у спірних правовідносинах, буде встановлено, що така особа не набула прав та обов`язків правопопередника, суд своєю ухвалою закриває відповідне провадження на підставі визначеної процесуальним законодавством норми.

У випадку коли ставиться питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні та скасування постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, встановлення судом обставин відсутності переходу прав від правопопередника до правонаступника буде мати процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідної заяви.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису».

У справі, що переглядається апеляційний суд не врахував, що: ТОВ «Галицька фінансова компанія» в заяві про заміну сторони виконавчого провадження зазначало, що відповідно до статті 514 ЦК України до нього, як нового кредитора, переходять всі права та обов`язки, що існували на момент переходу цих прав; процесуальне правонаступництво в розумінні статті 55 ЦПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення; закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва.

За таких обставин, апеляційний суд не дослідив по суті обставини правонаступництва, наявності чи відсутності переходу прав від правопопередника до правонаступника, а тому зробив передчасний висновок про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Галицька фінансова компанія».

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без дотримання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що оскаржену постанову апеляційного суду належить скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька фінансова компанія», яка підписана представником Дяківим Володимиром Богдановичем, задовольнити частково.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 01 березня 2021 року скасувати.

Передати справу № 688/2697/20 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Хмельницького апеляційного суду від 01 березня 2021 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук

М. Ю. Тітов