Справа № 182/5441/20
Провадження № 2/0182/560/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.02.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Багрової А.Г.

розглянув в м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Заяви по суті справи:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 22.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. із порушенням законодавства було вчинено виконавчий напис № 3107 про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 27143,96 грн.

На підставі зазначеного виконавчого напису 03.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження № 62947477.

21 травня 2019 року він загубив паспорт громадянина України, про що Центром надання адміністративних послуг м. Нікополя складено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 27.05.2019 року серії НКМ № 000804. 05 липня 2019 року він отримав новий ID-паспорт громадянина України. Через деякий час йому почали дзвонити невідомі особи, які, назвавши себе представниками АТ «Банк Форвард», та повідомили що на його ім`я в даному банку оформлено кредит, який не повертається, та почали вимагати від його сплатити. Він повідомив цих осіб про втрату паспорту, і що ніякого кредиту він не оформлював, а також звернувся з заявою до Нікопольського відділу поліції щодо використання втраченого паспорту невідомою особою (талон-повідомлення про прийняття заяви № 133 від 16.11.2019 року, реєстраційний № ЖЄО 32149).

Позивач суму боргу не визнає та будь-які зобов`язанні перед АТ «Банк Форвард» заперечує. 14.09.2020 року поштою отримав від приватного виконавця постанову про відкриття виконавчого провадження та з його заробітної плати почали утримувати кошти на підставі відповідної постанови приватного виконавця.

Враховуючи те, що виконавчий напис № 3107 від 22.07.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. таємно, без попередження боржника, без направлення письмової вимоги, та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу, позивач просить визнати його таким, що не підлягає виконанню (а.с.2-4).

Відповідач з позовом ознайомлений, згідно з повідомлення про вручення поштового відправлення, направлені судом документи вручені 04.01.2021 року (а.с.75). Відзиву на позов суду не надходило.

Третім особам про наявність справи у суді відомо, що підтверджується поштовими повідомленнями про доставку документів (а.с.76,78). Пояснень по справі не надавали.

Процесуальні дії у справі.

25.09.2020 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження та роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов, а третім особам - пояснення; витребувано копію виконавчого провадження та копію матеріалів нотаріальної справи щодо укладення спірного виконавчого напису (а.с.27-29).

Ухвалою суду від 25.09.2020 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено (а.с.30).

Судом встановлено:

22.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис за № 3107 щодо стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів за період з 07.12.2019 року по 07.01.2020 року на загальну суму 27143,96 грн. (21039,78 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4579,18 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 1525,00 грн. плата за пропуск мінімальних платежів) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 200204663 від 07.06.2019 року, а також витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, у розмірі 850 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» складає 27993,96 грн. (а.с.9).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не була направлена письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № 200204663 від 07.06.2019 року із зазначенням суми боргу.

На виконання виконавчого напису № 3107 від 22.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Київа Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження № 62947477 та 03.09.2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.11).

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів).

На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18.

З установлених судом обставин справи вбачається, що, звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_1 , надав розрахунок його заборгованості (а.с.79-85). Проте, з урахуванням положень Переліку документів зазначений документ не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до

нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17 та підтверджений у Постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року № 201/11696/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

З урахуванням всього вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. передчасно, з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку, оскільки відсутні докази того, що позивачу було відомо про укладені договори про відступлення право вимог, визначено їй грошову вимогу, яка підлягає виконанню та названий фактор, якому має бути здійснений платіж, відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримав письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 200204663 від 07.06.2019 року, а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за кредитним договором № 200204663 безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. (а.с.1), сплачений ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,18,62,64,76,81,89,141,206,263-265,268 ЦПК, Законом України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України № 296/5 від 22.02.2012 року суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 22.07.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 3107, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 27143,96 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №200204663 від 07.06.2019 року, а також витрат, пов`язаних з вченням виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його повного складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 05.02.2021 року.

Дані про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач Акціонерне товариство «Банк Форвард», , адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105;

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., адреса: 01032, м.Київ, вул.Т.Шевченка, 38 прим.147.

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., адреса: 01135, м. Київ, вул. Златоустівська, 55 оф.61,62.

Суддя: А. Г. Багрова