ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/5776/20
Провадження № 22-ц/4820/102/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар Кошельник В.М.,

з участю сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2020 року, суддя Мазурок О.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив :

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову вказала, що з 15.05.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння та поваги. Спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2020 року позов задоволено, шлюб укладений 15.05.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №24,розірвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначив, що судом не з`ясовано та не перевірено обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим суд прийшов до неправильного висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Суд ухвалив у справі заочне рішення без належного повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи та не врахував позицію позивача у справі. Апелянт вказав, що заради виховання дитини готовий йти на компроміси з позивачем. Вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі сторін, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу було б можливим за умови надання сторонам строку для примирення.

В судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечила.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі, якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Судом встановлено, що 15.05.2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, актовий запис №24, від якого у сторін народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3-4).

Задовольняючи позовні вимоги, суд обґрунтовано виходив з того, що спільне життя подружжя не склалося, збереження шлюбу неможливе, у зв`язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

В той же час суд допустив порушення норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Як вбачається зі змісту ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2020 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження, суд постановив розглядати справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з викликом сторін (а.с. 7).

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 128 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), №38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08.04.2010 року). Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13.12.2011 року).

У справі міститься телефонограма судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Мазурок О.В. про повідомлення відповідача ОСОБА_1 про судове засідання у даній справі 25.05.2020 року о 14.00 год. (а.с. 16), яка, згідно відмітки, була передана адресату 20.05.2020 року о 10.40 год., тобто менш ніж за п`ять днів до судового засідання, відтак ОСОБА_1 не може вважатись таким, що повідомлений належним чином.

Згідно із частиною дев`ятою статті 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Отже, за загальним правилом повідомлення учасників справи телефонограмою не відповідає встановленому порядку повідомлених про дату, час і місце розгляду справи. Відтак телефонограма, не є визначеним процесуальним законом доказом належного повідомлення ОСОБА_1 про визначену судом дату та час розгляду справи.

Вказане узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 року, справа №522/19433/17.

Оскільки справа розглянута за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце розгляду справи, хоча таке повідомлення було обов`язковим на підставі ухвали суду, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині що стосується порушення судом норм процесуального права, що є безумовною підставою скасування судового рішення.

Стосовно розгляду справи по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Апелянтом не надано доказів щодо фактичного продовження між сторонами подружніх стосунків, ведення спільного господарства. Зазначення ОСОБА_2 у позовній заяві власної адреси проживання, яка відповідає адресі зареєстрованого проживання відповідача не є належним доказом того, що фактичні шлюбні відносини сторін не припинені та сторонами спільно ведеться господарство.

З часу постановлення оскаржуваного судового рішення, 25.05.2020 року, до часу розгляду справи апеляційним судом минуло більше пів року, однак в матеріалах справи відсутні відомості стосовно того, що сторони примирились, що також свідчить про необґрунтованість доводів апелянта щодо можливості примирення.

На підтвердження цієї обставини свідчить також письмовий відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому позивач категорично заперечила можливість примирення з апелянтом, з яким спільно не проживає з лютого місяця 2020 року, не вчинення відповідачем жодних дій, спрямованих на примирення з позивачем, фактичне проживання апелянта протягом тривалого часу в іншому населеному пункті.

Доводи апеляційної скарги стосовно формального вирішення справи судом, розірвання шлюбу, в якому є неповнолітня дитина, не заслуговують на увагу, оскільки подальше спільне проживання сторін та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сторони подружні відносини припинили й не ведуть спільного господарства.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм процесуального права з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Оскільки ОСОБА_1 , як інвалід 2 групи, звільнений від сплати судового збору на підставі Закону, тому судові витрати ОСОБА_2 по сплаті судового збору в суді першої інстанції в розмірі 840,80 грн. підлягають компенсації за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2020 року скасувати на ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений 15.05.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №24, розірвати.

Судові витрати, понесені ОСОБА_2 по сплаті судового збору в суді першої інстанції в розмірі 840 грн. 80 коп. компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2021 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко