Справа № 4-с/593/3/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"09" червня 2021 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі представника скаржниці ОСОБА_1

в режимі відеоконференції

представника відділу примусового виконання рішень Герелевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бережани скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність виконавців Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) під час виконання рішення суду та неправомірні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржниця ОСОБА_2 , посилаючись на те, що 21 червня 2006 року Бережанським районним судом було постановлено рішення у справі № 2а/20/2006, яким Бережанську міську раду Тернопільської області було зобов"язано виконати своє рішення за № 243 від 27 грудня 2005 року і провести ремонт квартири ОСОБА_2 , що в АДРЕСА_1 , та за власний рахунок на період проведення ремонту вищевказаної квартири провести відселення її сім`ї в належне жиле приміщення, та хоч на виконання вказаного рішення Бережанським районним судом видавалися виконавчі листи та було відкрито виконавче провадження, однак, незважаючи на вищевказане, рішення суду залишилося без виконання так як державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), у якого знаходиться на виконанні вказане виконавче провадження, не вчиняє будь-яких дій щодо його виконання. Звернулася до суду із скаргою, у якій просила визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Дубчак М.З. щодо невчинення будь-яких виконавчих дій у виконавчому провадженні № 60602195 від 13.11.2019 року, а також просила визнати незаконною вимогу вказаного вище державного виконавця щодо відселення її сімї на час проведення ремонту квартири АДРЕСА_2 наймачем якої вона являється, посилаючись на те, що міська рада на виконання вказаного рішення не надала їй належного житлового приміщення куди б її сімя могла відселитися, а лише пропонувала дві кімнати, маневреного фонду, що знаходяться в АДРЕСА_3 , які не відповідають встановленим санітарно-технічним нормам, передбаченим ст.ст. 50, 101 ЖК України.

У своїй скарзі ОСОБА_2 також зазначила, що державним виконавцем для належного виконання рішення суду не зясовано ряд питань: які саме ремонтні роботи повинні бути проведені у квартирі, що в АДРЕСА_1 ; яка вартість таких робіт; чи вчинено будь-які підготовчі дії перед початком виконання

рішення суду, зокрема, чи проводився огляд об"єкта, у якому слід проводити ремонтні роботи; чи залучався експерт для встановлення вартості ремонтних робіт; який обсяг ремонтних робіт планується виконати у квартирі; на який термін планується відселення ОСОБА_2 з сім"єю. Не зясовано чи є кошторис проведення вказаних ремонтих робіт та чи на даний момент виділені кошти на проведення такого ремонту.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_2 та її захисник Скиба В.М. вимоги, викладені у скарзі, підтримали, просили їх задоволити, пояснили, що вона вже неодноразово зверталася до суду із скаргами на дії державних виконавців, оскільки з часу постановлення судом рішення минуло п`ятнадцять років, однак рішення суду залишилося не виконаним. Протягом вказаного часу державні виконавці не бажають виконувати рішення суду, і під будь-яким приводом повертають їй без виконання виконавчий лист, а самі жодних дій не вчиняють для його виконання. Цього разу також державним виконавцем її було офіційно попереджено про її відселення для проведення ремонту і у випадку не виконання вказаної вимоги знову обіцяли закрити виконавче провадження на підставі п. 4 ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження, що також було зроблено 2 жовтня 2020 року. Вважають, що така вимога і такі дії є незаконними, оскільки згідно рішення суду на час проведення ремонту квартири, що в АДРЕСА_1 , міська рада за власний рахунок на період проведення ремонту вищевказаної квартири мала провести відселення її сім`ї в належне жиле приміщення, яке визначено згідно ухвали суду від 12 лютого 2007 року, однак Бережанська міська рада, як боржник у даному виконавчому провадженні, лише створює видимість того, що вона намагається виконати рішення суду, але цього зробити не бажає та замість належного виконання рішення суду надіслала на її адресу листи із вимогою відселитись в інше приміщення спочатку в строк до 15 грудня 2019 року, а пізніше до 30 вересня 2020 року.

Як у поданій скарзі, так і в своїх усних поясненнях, скаржниця твердила, що вона погоджується відселитись в інше житлове приміщення на час проведення ремонту у її квартирі, однак при цьому для забезпечення її житлових умов та звичних (належних) умов проживання є необхідність у наданні їй іншого житлового приміщення, в яке можливе відселення, бо запропоноване їй приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , згідно наявного акту обстеження, яке було проведено 30 грудня 2016 року - не відповідало нормам для проживання у ньому.

Представник Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Герелевич О.М., будучи безпосередньо присутньою в судовому засіданні та згодом беручи участь у засіданні дистанційно в режимі відеоконференції, із скаргою ОСОБА_2 не погодилася, надала суду відзив, у якому зазначила, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції дійсно перебуває виконавче провадження № 60602195 з примусового виконання виконавчого листа №2а-20-2006, виданого Бережанським районним судом 30 серпня 2006року про зобов`язання Бережанську міську раду Тернопільської області виконати своє рішення № 243 від 27 грудня 2005 року і провести ремонт квартири позивачки ОСОБА_2 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , а також зобов`язати Бережанську міську раду за власний рахунок на період проведення ремонту квартири

АДРЕСА_2 провести відселення сім`ї ОСОБА_2 в належне приміщення. Вказаний виконавчий лист №2а-20-2006 виданий Бережанським районним судом 30 серпня 2006року пред`явлений до виконання у відділ повторно, а тому державним виконавцем ОСОБА_3 , керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 13 листопада 2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої скеровано на адресу сторін виконавчого провадження для відома та виконання.

Постановою про відкриття виконавчого провадження № 60602195 зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Порядок виконання рішення суду немайнового характеру передбачено ст.ст. 63,75 Закону України «Про виконавче провадження». У статті 63, зокрема, зазначається, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджає про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

25 листопада 2019 року на адресу відділу примусового виконання рішень надійшов лист від Бережанської міської ради за вих.№2657/03-12 від 21листопада 2019 року про те, що нею, як боржником 19 листопада 2019 року направлено ОСОБА_2 , як стягувачу, повідомлення про готовність виконати рішення Бережанського районного суду № 2а-20-2006 щодо проведення ремонту квартири АДРЕСА_2 , та запропоновано ОСОБА_2 тимчасово на час проведення ремонту відселитися в дві кімнати маневреного фонду Бережанської міської ради, що знаходяться в АДРЕСА_3 , у яких проведений поточний ремонт і наявне пічне опалення.

Крім вказаного, міська рада заявила свою готовність розглянути будь-які запропоновані ОСОБА_2 варіанти відселення на період ремонту та повідомила, що в Бережанському міському комунальному підприємстві «Господар» на підставі рішення сесії міської ради № 1239 від 28.02.2019 на проведення ремонту вказаної житлової квартири по АДРЕСА_1 , передбачені кошти в сумі 50 000 грн..

До листа Бережанської міської ради долучено копії документів, які підтверджують наявність коштів для проведення ремонту квартири за вказаним виконавчим провадженням.

16 грудня 2019року на адресу відділу примусового виконання надійшла заява ОСОБА_2 щодо пропозиції боржника відселитися на час виконання рішення суду. У вказаній заяві ОСОБА_2 погоджується відселитися в інше житлове приміщення на час проведення ремонту у квартирі. При цьому для забезпечення її житлових умов та звичних (належних) умов проживання є необхідність у наданні останній іншого житлового приміщення, в яке можливе відселення. До заяви додала акт обстеження

від 30 грудня 2016року. В акті, зокрема, зазначено про проведення Держпродспоживслужбою в Бережанському районі санітарно - епідеміологічного обстеження об`єкта - маневреного фонду Бережанської міської ради по АДРЕСА_3 , та запропоновано директору МКП «Господар» провести поточний ремонт у 2-х кімнатах маневреного фонду по АДРЕСА_3 для тимчасового поселення ОСОБА_2 , на період проведення ремонту житлової квартири АДРЕСА_4 .

Окремо звернула увагу щодо можливих варіантів проведення ремонту, так як ст.101 ЖК України передбачає, що замість надання жилого приміщення на час проведення капітального ремонту жилого будинку наймачеві та членам його сім`ї за її згодою та за згодою наймодавця може бути надано в постійне користування інше благоустроєне жиле приміщення.

Аналізуючи повідомлення стягувача, відділом примусового виконання рішень було встановлено, що норми ст. 101 ЖК України не можуть застосовуватися при виконанні виконавчого листа -№ 2а-20- 2006, оскільки резолютивною частиною виконавчого документа чітко прописані виконавчі дії, які мають бути вчинені всіма учасниками виконавчого провадження.

Крім цього, 8 травня 2018року суб`єктом оціночної діяльності ФО ОСОБА_4 надано висновок по результатах обстеження технічного стану об"єкта маневреного фонду Бережанської міської ради. Згідно висновку проведення технічного обстеження об`єкта: приміщень 2-х кімнат маневреного фонду Бережанської міської ради по АДРЕСА_3 , встановлено їх відповідність вимогам надійності і можливість їх безпечної експлуатації, як об`єкту житлового призначення маневреного фонду, оскільки наднормативних деформацій та тріщин не виявлено, об`єкт знаходиться в задовільному стані. Копії даного висновку при попередньому пред`явленні виконавчого листа до виконання скеровано на адресу сторін виконавчого провадження.

Виконавець примусового виконання рішень, розглянувши заяви сторін, які надійшли до відділу примусового виконання рішень у виконавчому провадженні № 60602195, встановив, що за виконавчим листом № 2а-20-2006, виданим 30.08.2006 Бережанським районним судом - Бережанську міську раду, як боржника зобов`язано вчинити такі дії:

1.Провести ремонт квартири АДРЕСА_2 позивачки ОСОБА_2 .

2. Тимчасово, на період проведення ремонту квартири АДРЕСА_2 , провести відселення сім`ї ОСОБА_2 в належне приміщення.

Своїм листом Бережанська міська рада повідомила про готовність проведення ремонту квартири АДРЕСА_2 , про те для проведення такого ремонту необхідно відселити стягувача ОСОБА_2 в маневрений фонд по АДРЕСА_3 , однак стягувач - в свою чергу повідомила про відмову відселитися для проведення ремонту в маневрений фонд Бережанської міської ради, хоч за даними боржника у тимчасовому житлі, яке надається стягувачу, проведено ремонт. Враховуючи вищевказане, державний виконавець прийшла до висновку про неможливість виконання виконавчого листа оскільки стягувач відмовляється вчинити певні дії, які передбачені виконавчим документом.

Частиною 1 п.4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Тому, керуючись вимогами ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 28 листопада 2019року за вих. №4443/03.3.32 на адресу ОСОБА_2 було скеровано вимогу відселитися в маневрений фонд Бережанської міської ради по АДРЕСА_3 , та попереджено, що у разі чинення перешкод проведенню виконавчих дій згідно вимог ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ буде повернутий стягувачу.

А так як на вимогу державного виконавця Масна О.В. не надала жодної інформації про виконання чи невиконання виконавчого документа в частині її відселення для проведення ремонту квартири АДРЕСА_5 , тому з метою належного виконання вищевказаного виконавчого листа державним виконавцем на адресу стягувача 3 лютого 2020 року за вих.№2080/03.3.32 було повторно скеровано вимогу, якою зобовязано ОСОБА_2 в термін до 12 лютого 2020 року тимчасово на час проведення ремонтних робіт відселитися в житлове приміщення, що надається Бережанською міською радою, чи запропонувати Бережанській міській раді свій варіант відселення на час проведення ремонтних робіт, а також повторно попереджено ОСОБА_2 про те, що у випадку чинення перешкод проведенню виконавчих дій, виконавчий документ буде повернутий стягувачу згідно вимог ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

На повторну вимогу, яка направлена стягувану 03 лютого 2020року, відділ примусового виконання відповіді не отримав.

10 березня 2020року на адресу відділу надійшов лист Тернопільської обласної державної адміністрації щодо створення робочої групи для розгляду звернення ОСОБА_2 . Листом від 11 березня 2020року повідомлено Тернопільську обласну державну адміністрацію про включення начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області - Мулика Петра Ігоровича в робочу групу для участі у комісійному розгляді звернення ОСОБА_2 , яке надійшло до Тернопільської обласної державної адміністрації.

Інших звернень чи повідомлень щодо розгляду звернення ОСОБА_2 від Тернопільської обласної державної адміністрації на адресу Відділу не надходило.

10 липня 2020року виконавцем на адресу боржника Бережанської міської ради скеровано повторну вимогу щодо надання інформації про вжиті заходи щодо виконання виконавчого листа №2а/20-2006року, виданого 30 серпня 2006року Бережанським районним судом.

На вимогу, направлену боржнику 10 липня 2020 року, 06 серпня 2020року отримано відповідь про те, що ОСОБА_2 не бажає відселятися тимчасово на час проведення ремонтних робіт в житлове приміщення, що надається Бережанською міською радою, чим чинить перешкоди при виконанні виконавчого листа №2а/20-2006, виданого 30.08.2006 Бережанським районним судом.

Також відділом примусового виконання рішень 01 жовтня 2020 року проведено виконавчі дії за адресою АДРЕСА_3 щодо перевірки вжитих заходів Бережанською міською радою з метою виконання виконавчого листа №2а/20/2006, виданого Бережанським районним судом 30.08.2020, про що свідчить складений 1 жовтня 2020 року акт державного виконавця.

Сторони виконавчого провадження про час проведення виконавчих дій повідомлені належним чином (вимоги від 21.09.2020 направлені стороні боржника та стягувача рекомендованою кореспонденцією).

Крім цього, відділом примусового виконаня рішень проведено технічні обстеження приміщення та будинку в цілому по АДРЕСА_3 та складено Звіт про проведені технічні обстеження 25 вересня 2020 року - експертом по технічному обстеженню будівель і споруд ОСОБА_5 .. За результатами проведеної експертизи - дві кімнати в житловому приміщенні для тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 , встановлена їх часткова відповідність вимогам надійності і можливості їх безпечної експлуатації, як об`єкта житлового приміщення.

ОСОБА_2 , як Бережанською міською радою, так і Відділом примусового виконання рішень неодноразово було зобов`язано тимчасово переселитися в приміщення маневреного фонду, яке надається стягувачу Бережанською міською радою з метою виконання боржником виконавчого листа №2а-20-2006, виданого Бережанським районним судом 30 серпня 2006року (для проведення ремонту квартири АДРЕСА_2 ). А так як ОСОБА_2 на вимогу виконавця на місце проведення виконавчих дій не з`явилася та в дане приміщення не заселяється, крім цього ОСОБА_2 неодноразово було попереджено про те, що у випадку чинення перешкод проведенню виконавчих дій, виконавчий документ буде повернутий стягувачу згідно вимог ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», тому, враховуючи зазначене, державним виконавцем 2 жовтня 2020 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Представник Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вважає, що виконавчі дії по даному виконавчому провадженні державним виконавцем проведені у відповідності та з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», що виконавець вжив всіх можливих заходів для належного виконання виконавчого листа, а рішення суду залишилося без виконання через те, що ОСОБА_2 своїми діями перешкоджає його виконанню, а тому просила суд вимоги скаржниці залишити без задовлення за їх безпідставністю. Крім цього, у своїх усних поясненнях представник відділу примусового виконання рішень пояснила, що скаржниця не бажає, щоб у найманій нею квартирі був проведений ремонт, вона свідомо не бажає відселятися в інше приміщення та шукає лише підстави на це. Їй пропонувалося міською радою надати свої варанти вирішення цього питання, однак вказане залишилося поза увагою.

Суд, заслухавши пояснення скаржниці, її захисника та доводи представника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), дослідивши матеріали виконавчого провадження, всебічно, повно та обєктивно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_2 до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що 21 червня 2006 року Бережанським районним судом було прийнято рішення по справі за позовом ОСОБА_2 , яким Бережанську міську раду Тернопільської області було зобов"язано виконати своє рішення за № 243 від 27 грудня 2005 року і провести ремонт квартири ОСОБА_2 , що в АДРЕСА_1 , та за власний рахунок на період проведення ремонту вищевказаної квартири провести відселення сім`ї ОСОБА_2 в належне приміщення.

Рішення суду набрало законної сили і 30 серпня 2006 року ОСОБА_2 було видано виконавчий лист, який неодноразово повертався їй без виконання.

13 листопада 2019 року для виконання вказаного вище рішення суду старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Дубчак М.З. на підставі власноручно написаної заяви ОСОБА_2 , як стягувача та поданого нею виконавчого листа № 2а-20-2006, виданого 30 серпня 2006 року, було відкрито виконавче провадження за № 60602195.

І хоч у поданій суду скарзі ОСОБА_2 вказувала на те, що з моменту відкриття вищевказаного виконавчого провадження жодних дій державним виконавцем вчинено не було, однак вказане твердження скаржниці спростовується як усними поясненнями представника державної виконавчої служби, так і дослідженими в судовому засіданні матеріалами виконавчого провадження, які свідчать про те, що державний виконавець, виконуючи рішення суду, дотримувався норм, передбачених ЗУ Про виконавче провадження та вживав заходів щодо виконання вказаного рішення, що підтверджується наступним.

Зразу після винесення постанови 13 листопада 2019 року, якою було відкрито виконавче провадження, вказаний документ державним виконавцем було надіслано Бережанській міській раді, як боржнику та надано останній десятиденний строк для для проведення його виконання.

Бережанська міська рада, отримавши вищевказану постанову про відкриття виконавчого провадження, у десятиденний строк, а саме: 21 листопада 2019 року повідомила державного виконавця про свою готовність виконати рішення суду щодо проведення ремонту квартири АДРЕСА_2 та у своєму письмовому повідомленні № 2657/03-12 зазначила, що для проведення ремонту вищевказаної квартири в Бережанському МКП Господар на підставі рішення сесії міської ради № 1239 від 28 лютого 2019 року передбачено кошти у розмірі 50 000гривень. Крім цього, міською радою 19 листопада 2019 року за № 2639/03-12 стягувачу ОСОБА_2 було надіслано повідомлення, у якому запропоновано в термін до 15 грудня 2019 року відселитися в меневренний фонд міської ради та вказаним листом міська рада також повідомила ОСОБА_2 про свою готовність розглянути будь-які запропоновані нею варіанти відселення на період ремонту.

Вказане підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами виконавчого провадження, копії документів з яких долучені до матеріалів справи, а саме: листом, адресованим 19 листопада 2019 року за № 2639/03-12 стягувачу ОСОБА_2 , квитанцією АТ Укрпошта про те, що вказане повідомлення 20 листопада 2019 року надсилалося ОСОБА_2 рекомендованим листом; довідкою № 209 від 19 листопада 2019 року Бережанського МКП Господар про виділення коштів для проведення ремонту квартири та відповіддю ОСОБА_2 від 25 листопада 2019 року на надану їй пропозицію про відселення.

Для належного та своєчасного виконання рішення Бережанського районного суду державним виконавцем Дубчак М.З. на адресу скаржниці 28 листопада 2019 року за № 4443/03.3-32 було надіслано вимогу про необхідність останній в термін до 13 грудня 2019 року, на період ремонту її квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , відселитися в меневренний фонд міської ради, що на АДРЕСА_3 , та попереджено останню, що у випадку чинення нею перешкод у проведенні виконавчих дій, відповідно до ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження, виконавчий документ буде повернутий стягувачу.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_2 у призначений державним виконавцем день не виконала його вимогу та у вказаний у ній термін не відселилася, не надавши можливості боржнику розпочати роботи по проведенню ремонту її квартири, тому державним виконавцем Дубчак М.З. 13 грудня 2019 року за № 4746/03.3.32 на адресу ОСОБА_2 повторно було надіслано вимогу: в термін до 23 грудня 2019 року надати відділу виконання відповідь про причини невиконання його вимоги від 28 листопада 2019 року в частині її відселення.

Відреагувавши на вказані вимоги державного виконавця про відселення, скаржниця ОСОБА_2 16 грудня 2019 року подала у відділ примусового виконання рішень свою письмову заяву, у якій, посилаючись на ухвалу Бережанського районного суду від 12 лютого 2007 року, якою було розяснено рішення суду з питання визначення поняття належного приміщення, у яке вона має бути переселена на період проведення ремонту її квартири, та акт санітарно-епідеміологічного обстеження маневреного фонду Бережанської міської ради, який був складений 30 грудня 2016 року, у якому вказано, що дане приміщення потребує ремонту, повідомила, що вона не буде заперечувати проти її переселення у випадку надання її сімї іншого нормального житлового приміщення. У поданому зверненні ОСОБА_2 своїх пропозицій щодо її відселення не подала.

Судом також встановлено, що Бережанська міська рада, як боржник у даному виконавчому провадженні, намагаючись виконати рішення суду від 21 червня 2006 року, 21 грудня 2019 року також звернулася до Бережанського районного суду із позовом до ОСОБА_2 та членів її сімї про їх виселення на час проведення ремонту в інше жиле приміщення в примусовому порядку, однак 26 грудня 2019 року ухвалою суду вимоги Бережанської міської ради були залишені без руху, оскільки як було зазначено судом у самій ухвалі, що у поданому позові не зазначено відомостей на підтвердження того факту, що між сторонами має місце реальний спір з приводу користування житловими приміщеннями, а зміст позовних вимог фактично зводиться до того, що позивач немає змоги виконати судове рішення (яке перебуває на примусовому виконанні) внаслідок дій (бездіяльності) сторони відповідача, вимога, яка є заявленою стороною, як позовна, фактично є вимогою, яка вже вирішена судом 21 червня 2006 року і на даний час фактично спрямована на виконання вказаного судового рішення в процесі його примусового виконання.

Крім зазначеного, 21 січня 2020 року Бережанська міська рада за № 156/03-12 надіслала державному виконавцю листа, у якому зазначила, що вона незмозі виконати рішення Бережанського районного суду від 21 червня 2006 року через свідоме чинення перешкод громадянкою ОСОБА_2 і небажанням її та членів її сімї відселитися в інше приміщення надане Бережанською міською радою, а здійснити ремонтні роботи в житловій квартирі АДРЕСА_2 без їх відселення неможливо. У листі також вказала, що з 2007 року міською радою пропонувалися ОСОБА_2 різноманітні варіанти відселення з квартири АДРЕСА_2 , для проведення ремонту, зокрема:

-переселення в дві кімнати дитячого відділу Бережанської лікарні, де в кожній кімнаті влаштовані умивальники, є приміщення для приготування їжі, а також вбиральня. Крім цього, головою Бережанської райдержадміністрації Зінчуком В.Є. було запропоновано ОСОБА_2 за кожен день перебування в даному приміщенні по 20 грн. грошової допомоги та 500грн. допомоги в січні 2008 року;

-міським головою ОСОБА_6 було запропоновано ОСОБА_2 винаймати квартиру для тимчасового проживання на час проведення ремонту за рахунок коштів міської ради, а саме за рахунок бюджету міської ради в розмірі 500грн. для оплати за проживання у найманій квартирі.

Також їй було запропоновано дві кімнати у маневреному фонді АДРЕСА_3 , а також готель або приватний житловий будинок за рахунок коштів міського бюджету, однак, від запропонованих варіантів ОСОБА_2 відмовилась. Підтвердженням цього є наявні у відділі примусового виконання рішень акти.

У вказаному листі також зазначено, що в даний час ОСОБА_2 для переселення пропонувалися дві кімнати за № 6 та №7, які є зарезервовані для забезпечення виконання рішення суду та кімната № НОМЕР_1 , яка є також вільна, однак ОСОБА_2 не бажає переселятися та свідомо чинить перешкоди у виконанні рішення суду від 21 червня 2006 року.

Із оглянутих матеріалів виконавчого провадження також встановлено, що Державним виконавцем Дубчак М.З. 3 лютого 2020 року на адресу ОСОБА_2 було повторно надіслано вимогу, у якій з метою виконання виконавчого листа № 2а-20/2006 від 30 серпня 2006 року вимагалось в термін до 12 лютого 2020 року тимчасово на час проведення ремонтних робіт відселитися в житлове приміщення, що надається їй міською радою, чи ж запропонувати Бережанській міській раді свій варіант відселення на час проведення ремонтних робіт.

Крім вищевказаного, із оглянутих в судовому засіданні документів також встановлено, що державним виконавцем Дубчак М.З. для належного виконання рішення суду 10 липня 2020 року за № 4.1.32/8259 було надіслано до Бережанської міської ради вимогу в термін до 3 серпня 2020 року повідомити відділ примусового виконання рішень про вжиті заходи.

Отримавши вказану вимогу, Бережанська міська рада повідомила державного виконавця про те, що вона неодноразово заявляла ОСОБА_2 про свою готовність забезпечити виконання рішення суду та з цією метою для проведення ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_2 , сесією Бережанської міської ради № 1585 від 30 січня 2020 року було виділено кошти у сумі 50000грн. Крім вказаного міською радою неодноразово було пропоновано ОСОБА_2 та членам її сімї відселитися. З цією метою для тимчасовго відселення ОСОБА_2 та членів її

сімї зарезервовано 2 кімнати пересильного (маневреного) фонду Бережанської міської територіальної громади, однак останні не здійснюють відселення у добровільному порядку, що унеможливлює визначення обсягу робіт, виготовлення кошторисної документації та безпосереднє проведення ремонтних робіт у її квартирі, що в АДРЕСА_1 . Вважає, що оскільки стягувач ОСОБА_2 своєю поведінкою та своїм небажанням відселитися свідомо чинить їм перешкоди по проведенню ремонту квартири, а тому, враховуючи зазначене, просить вирішити питання закінчення виконавчого провадження.

19 серпня 2020 року на адресу ОСОБА_2 державним виконавцем Дубчак М.З. було знову надіслано вимогу № 04.1.32/8998, у якій з метою виконання виконавчого листа № 2а-20/2006 від 30 серпня 2006 року виконавець вимагав в термін до 25 серпня 2020 року надати державному виконавцю інформацію про виконання вимог Бережанської міської ради щодо відселення її із квартири з метою проведення у ній ремонту. Крім цього, 21 серпня 2020 року на адресу Бережанської міської ради державним виконавцем за № 04.1.32/9011 також було надіслано вимогу: в термін до 31 серпня 2020 року надати відділу примусового виконання рішень належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують чинення ОСОБА_2 перешкод у виконанні судового рішення.

ОСОБА_2 на вимогу державного виконавця не відреагувала.

Бережанська міська рада вимогу державного виконавця виконала та 27 серпня 2020 року із супровідним листом № 1797/03-12 подала у відділ примусового виконання рішень ряд документів, які свідчать про готовність міської ради виконати судове рішення.

Взявши до уваги отримані документи, державним виконавцем 14 вересня 2020 року вих.№ 04.1.32/9585 було надіслано міській раді вимогу повторно з метою тимчасового відселення ОСОБА_2 в належне приміщення звернутися до стягувача та в термін до 21 вересня 2020року повідомити державного виконавця про вжиті заходи.

Враховуючи той факт, що у зазначений термін ОСОБА_2 для належного виконання рішення не виселилася та не звільнила квартиру АДРЕСА_2 , для проведення у ній ремонту, тому 21 вересня 2020 року за вих. № 04.1.32/10526 державним виконавцем Дубчак М.З. було надіслано сторонам виконавчого провадження вимогу зявитися 1 жовтня 2020 року за адресою: АДРЕСА_3 , з метою виконання рішення суду. А так як ОСОБА_2 вимогу державного виконавця не виконала та не зявилася на місце проведення виконавчих дій та не повідомила про причини своєї неявки про що державним виконавцем був складений акт, а Бережанська міська рада, як боржник виконавчого провадження, посилаючись на те, що ОСОБА_2 , не бажаючи виконувати рішення суду, сама свідомо вчиняє дії, якими перешкоджає його виконанню, хоч відповідно до проведеного 25 вересня 2020року обстеження експертом по технічному обстеженню будівель і споруд ОСОБА_7 надані їй для тимчасового переселення дві кімнати в житловому приміщенні для тимчасового проживання, як обєкт житлової нерухомості Бережанської міської ради, що позначені (1-7),(1-6) площею 10.7 та 15.8кв.м., що в АДРЕСА_3 , відносяться до категорії технічного стану2 -задовільний, тому, враховуючи зазначене, у відповідності до ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження просила закрити виконавче провадження № 60602195, а виконавчий лист повернути стягувачу.

Не погодившись із вимогою державного виконавця про її виселення, ще до закриття виконавчого провадження, 21 вересня 2020 року скаржниця ОСОБА_2

звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати дії державного виконавця щодо вказаного відселення незаконними, оскільки у запропонованому Бережанською міською радою житлі відповідно до наявного у матеріалах виконавчого провадження акту санітарно-епідеміологічного обстеження від 30 грудня 2016 року, яке було проведено у відповідності до розпорядження Бережанської міської ради № 531 від 28 грудня 2016 року начальником відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ОСОБА_8 , не проведено поточні ремонти, як це було запропоновано вказаною посадовою особою відповідно до ЗУ Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення від 24 лютого 1994 року, тобто скаржниця вважає, що вказані житлові кімнати, які запропоновані міською радою для відселення її сімї для тимчасового проживання на період проведення ремонту житлової квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , не відповідали нормам ст.ст. 50, 101 ЖК України, як це зазначено в ухвалі Бережанського районного суду від 12 лютого 2007 року, а іншого житла їй запропоновано не було, однак вищевказане спростовується усними поясненнями представника відділу примусового виконання рішень та наявними у матеріалах справи документами, а саме: висновком проведеного 25 вересня 2020року експертом по технічному обстеженню будівель і споруд ОСОБА_7 , у якому вказано, що провівши технічне обстеження обєкта, а саме: двох кімнат (поз.1-7 та 1-6 площею 10.7кв.м. та 15.8 кв.м) в житловому приміщенні для тимчасового проживання, що знаходяться в АДРЕСА_3 прийшов до висновку, що дані обєкти відносяться до категорії технічного стану2 -задовільний.

А так як 21 червня 2006 року Бережанським районним судом було прийнято рішення по справі № 2а-20/2006 за позовом ОСОБА_2 , яким Бережанську міську раду Тернопільської області було зобов"язано виконати своє рішення за № 243 від 27 грудня 2005 року і провести ремонт квартири АДРЕСА_4 позивачки ОСОБА_2 , що в АДРЕСА_5 , та за власний рахунок на період проведення ремонту вищевказаної квартири провести відселення сім`ї ОСОБА_2 в належне жиле приміщення та, враховуючи той факт, що для виконання вказаного рішення 13 листопада 2019 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області Дубчак М.З. на підставі виконавчого листа № 2а-20-2006, виданого 30 серпня 2006 року, було відкрито виконавче провадження за № 60602195, однак із оглянутих в судовому засіданні матеріалів вказаного виконавчого провадження видно, що з моменту відкриття вищевказаного виконавчого провадження державним виконавцем було вчинено ряд заходів, спрямованих на виконання рішення суду. Тобто, в судовому засіданні встановлено, що вимоги скаржниці про визнання бездіяльності державного виконавця Дубчак М.З. при проведенні виконавчих дій у виконавчому провадженні № 60602195 не знайшли своє підтвердження, оскільки відповідно до ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець вживав всіх передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання виконавчого листа, однак рішення суду залишилося без виконання лише через позицію та поведінку самої скаржниці, а тому суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 щодо бездіяльності державного виконавця не знайшли свого підтвердження, і тому в цій частині скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

Аналогічні вимоги ОСОБА_2 вже були предметом судового розгляду з приводу чого ухвалою Бережанського районного суду від 9 жовтня 2013 року, яка залишена в силі ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2013 року у задоволенні її скарги було відмовлено за її безпідставностю. І хоч вищевказані рішення переглядалися у касаційній інстанції, однак ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2014 року були залишені без змін.

Крім цього, суд вирішуючи скаргу ОСОБА_2 , також прийшов до висновку, що вимоги державного виконавця від 19 серпня 2020 року № 04.1.32/8978 в термін до 25 серпня 2020 року надати йому інформацію про виконання вимог Бережанської міської ради щодо відселення її із квартири для проведення ремонту, у якій останній попереджав ОСОБА_2 про те, що у разі невиконання нею вимоги Бережанської міської ради та в термін, вказаний у зазначеній вимозі, вона не відселиться в зарезервовані з цією метою дві кімнати маневреного фонду, що в АДРЕСА_3 , то виконавче провадження буде завершене на підставі п. 4 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» була законною, оскільки скаржниці для проведення належного відселення її сімї Бережанською міською радою як учасником виконавчого провадження було запропоновані 2-і кімнати у маневреному фонді, що в АДРЕСА_3 , які відповідають належним умовам для проживання.

Крім цього, судом під час розгляду скарги по суті було встановлено, що для належного виконання рішення суду державним виконавцем Дубчак М.З. було зобовязано Бережанську міську раду, як учасника виконавчого провадження, вчинити заходи для проведення обстеження 2 кімнат маневреного фонду, які пропонуються ОСОБА_2 для тимчасового відселення, на відповідність вимогам санітарно-епідеміологічним норм, що передбачені чинним законодавством, тобто нею проведено дії, які спростували відомості, зазначені ОСОБА_2 у поданій нею скарзі.

І хоч у поданій скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що при проведенні виконавчих дій державним виконавцем слід було встановити: який вид, розмір та вартість ремонтних робіт планується провести, оскільки із технічного висновку, який долучений до матеріалів справи, видно, що реконструкції підлягає весь будинок, тобто для проведення капітального ремонту в квартирі необхідне виділення достатньої суми коштів, що державним виконавцем при здійсненні виконання вказаного виконавчого провадження не зясовано, що боржником - Бережанською міською радою не було складено кошторис вказаних робіт, однак вказана інформація була спростована поясненнями представника відділу примусового виконання рішень, яка пояснила, що кошти для проведення ремонтних робіт вже є, що підтверджується наявними документами, що містяться в матеріалах виконавчого провадження. Обстеження приміщення, яке потребує проведення ремонтних робіт та відповідно кошторис вказаних робіт не складався через те, що впродовж тривалого часу відділ примусового виконання намагається виконати рішення суду, однак через те, що скаржниця ОСОБА_2 , вчиняючи перешкоди у виконанні рішення суду, не звільняла приміщення для проведення у ньому ремонтних робіт, тому кошторис вказаних робіт не складався, так як із спливом часу міняється вартість ремонтних робіт, а всі проведені дії потребують матеріальних затрат.

Суд також при вирішенні скарги ОСОБА_2 звертає увагу на те, що остання не бажала переселятися у приміщення маневреного фонду, посилаючись на те, що таке переселення не відповідатиме вимогам ст.ст. 51 та 101 ЖК України, і буде погіршувати її становище, однак як встановлено під час розгляду скарги по суті сімя ОСОБА_2 складється із пяти осіб, які в даний час проживають в квартирі АДРЕСА_2 , яка є однокімнатною, без зручностей, житлова площа якої складає лише 20.35 кв.м.. Вбиральня у квартирі відсутня. Бережанською міською радою їй

пропонувалося не одну, а дві кімнати у маневреному фонді, площа яких 10.7кв.м. та 15.8кв.. Крім вказаних приміщень, згідно наданих документів ОСОБА_2 також могла зайняти при потребі і третю кімнату під АДРЕСА_6 , яка в даний час ніким не зайнята, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні рішенням виконавчого комітету Бережанської міської ради за № 942 від 20 червня 2019 року. А так як згідно висновку експертного дослідження вказані приміщення у задовільному стані та придатні для проживання, та із наданих матеріалів виконавчого провадження видно, що у МКП Господар має у наявності біотуалет, який міг би бути виділений сімї ОСОБА_2 для користування, тому, враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що вказаним запропонованим Бережанською міською радою переселенням на час проведення ремонту квартири ОСОБА_2 не погірувалося б становище скаржниці.

А так як під час розгляду справи судом встановлено, що з часу відкриття виконавчого провадження державним виконавцем у відповідності до вимог ЗУ Про виконавче провадження вчинялись виконавчі дії, спрямовані на виконання рішення суду, та законні вимоги державного виконавця про відселення сімї ОСОБА_2 останьою виконані не були, хоч Бережанською міською радою як стороною виконавчого провадження, скаржниці для тимчасового проживання надавалося належне житлове приміщення, а тому суд прийшов до висновку, що подана ОСОБА_2 скарга є безпідставною і такою, що не підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 447-451, 352-354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльність виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо невчинення будь-яких виконавчих дій у виконавчому провадженні № 60602195 від 13 листопада 2019 року та про визнання незаконною вимогу виконавця щодо її відселення на час проведення ремонту квартири АДРЕСА_2 , залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України повний текст ухвали складено 14 червня 2021 року.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.