УХВАЛА

11 червня 2021 року

м. Київ

справа № 243/2045/19

провадження № 61-8669ск21

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 листопада

2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 21 квітня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину майна,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2021 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 листопада 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 21 квітня 2021 року. Повний текст постанови апеляційного суду складено 23 квітня 2021 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями

від 24 травня 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки

у порушення вимог пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України

до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт перший пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2019 року становить 1 921,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

До матеріалів касаційного провадження додано квитанцію про сплату судового збору від 21 травня 2021 року № 56038949 на суму 850,00 грн.

Як убачається з оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_1 звернулася

до суду із позовом у 2019 році, та просила визнати спільною власністю

її та ОСОБА_2 в рівних частках наступне майно: установку очистки води вартістю 52 000,00 грн; мембрани у кількості 3 штук - 7800,00 грн; вугільну колону - 13 000,00 грн; вугільну засипку в колону - 16 000,00 грн; насос великий - 1 900,00 грн; 4 штуки насосів - 4 400,00 грн; свердловину №1 - 3 000,00 грн; свердловину № 2 - 5 000,00 грн; труби злив до озера 390 м - 4 000,00 грн;

50 штук пляшок для обміну вартістю по 120,00 грн кожна, на загальну суму 6 000,00 грн; 5 штук металевих підставок під бочки вартістю по 350,00 грн кожна, на загальну суму 1 750,00 грн; 2 бочки вартість по 450,00 грн кожна; 40 штук бочок вартістю по 3 500,00 грн кожна, на загальну суму 70 000,00 грн; 2 бочки вартістю по 4 000,00 грн кожна, на суму 8 000,00 грн; 7 бочок вартістю

по 2 300,00 грн кожна, на загальну суму 16 000,00 грн; 2 бочки вартістю

5 500,00 грн та 2 300,00 грн; автомобіль марки Соболь вартістю 65 000 грн (всього майно на суму 282 550,00 грн). Також просила стягнути

з ОСОБА_2 на її користь різницю затрат на придбання спільного майна

у розмірі 34 700,00 грн.

Крім того, просила визнати право власності на Ѕ частку кожного на автомобілі ГАЗ 2752-404, НОМЕР_1 , Форд, та визнати за нею право власності

на автомобіль Ланос (ціна позову вказаного майна з судових рішень

не убачається).

Отже, розмір судового збору, який підлягає сплаті за вимогу майнового характеру, відповідно до Закону України «Про судовий збір», суд не має можливості перевірити, оскільки не має доказів на підтвердження вартості всього спірного майна.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати суду докази на підтвердження вартості спірного майна (автомобілів ГАЗ 2752-404, ІЖ-27175-036, Форд

та Ланос), і самостійно розрахувати судовий збір, виходячи із вартості спірного обладнання та автомобілів, та надати суду документ про його доплату,

з урахуванням сплачених 850,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду,

в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Вказана касаційна скарга не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки заявник не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України,

що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду нову редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, на яку (якій) подається касаційна скарга.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху

з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області

від 03 листопада 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду

від 21 квітня 2021 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 липня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Бурлаков