ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року

м.Суми

Справа №589/2074/20

Номер провадження 22-ц/816/682/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04 січня 2021 року, у складі судді Лєвші С.Л., ухвалене у місті Шостка,

в с т а н о в и в :

02 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до свого батька ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від середньої заробітної плати по регіону на період навчання. Свої вимоги мотивувала тим, що після розірвання 23 жовтня 2017 року шлюбу між батьками, вона проживає з матір`ю ОСОБА_3 та з 01 вересня 2019 року є студенткою другого курсу денної форми навчання Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького. У зв`язку з навчанням потребує утримання з боку батька, який добровільно не надає їй матеріальної допомоги на період навчання, усі витрати з її утримання з часу повноліття несе мати.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04 січня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, на час навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_1 23 років, починаючи стягнення з 02 липня 2020 року. В задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення змінити та прийняти нову постанову про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з 02 липня 2020 року.

Вказує, що за загальним правилом та відповідно до норм діючого сімейного законодавства, спосіб виконання батьками своїх обов`язків з утримання повнолітніх дітей, зокрема сплаті аліментів, залежить від можливості батьків утримувати свою дитину, однак при визначенні розміру аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, судом першої інстанції не враховано його майновий стан, а його дохід становить лише одноразове грошове забезпечення, як солдата резерву, яке виплачується один раз на рік у сумі 1066,67 грн.

Зазначає, що судом не враховано рівність обов`язку батьків з утримання дитини, потреби дитини та наявність у неї самостійного доходу у вигляді стипендії.

Вважає, що при відсутності у нього доходів, стягнення аліментів у визначеному судом розмірі у частці від середньої заробітної плати по м. Шостка, що становитиме 2043,75 грн, призведе до фактичного збагачення позивача. Стягнення аліментів у сумі 1500 грн відповідатиме його об`єктивним можливостям, принципам справедливості, добросовісності, розумності.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , заперечуючи доводи відповідача, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване. Вважає, що отримання нею стипендії залежить від результатів поточного навчання, тому не є постійним видом доходу і не може впливати на визначення розміру аліментів. Вказує, що відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний вік, інших дітей на утриманні не має, у його користуванні перебуває три транспортні засоби, оформлені на батька-пенсіонера перед початком судового розгляду справи. Доводить, що відповідач приховує свої реальні доходи, оскільки отримує додатковий дохід від незареєстрованої діяльності по виготовленню металевих конструкцій (а.с. 56-59).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що після розірвання шлюбу між батьками позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю (а.с. 3, 4, 5).

Згідно з довідкою № 2117 від 28 грудня 2020 року, з 01 вересня 2019 року ОСОБА_1 є студентом денної форми навчання медичного факультету Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького. Навчається на бюджетній основі. Термін навчання до 30 червня 2025 року (а.с. 22).

За даними довідки про доходи № 237 від 01 липня 2020 року, виданої Управлінням освіти Шосткинської міської ради, вбачається, що ОСОБА_3 (мати позивача) працює лаборантом в КУ Шосткинська загальноосвітня школа № 7, за період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року отримала дохід у розмірі 22235 грн 11 коп (а.с.8).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач, як батько дитини, зобов`язаний і має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, не працює та не має самостійного доходу, необхідного для забезпечення мінімальних умов проживання та навчання, при цьому враховано матеріальне становище відповідача, який є працездатним, має задовільний стан здоров`я, на утриманні інших осіб не має. Врахувавши положення ст. 200 СК України про можливість визначення аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, за недоведеності відповідачем неможливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від свого доходу, суд визначив до стягнення аліменти на утримання ОСОБА_1 аліменти у такій частці, але не від середньої заробітної плати по регіону, як просила позивач, а від усіх видів заробітку (доходу) батька.

Однак, з таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду повністю погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За частиною 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається, повнолітня ОСОБА_1 , яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, скористалася встановленим ч. 3 ст. 199 СК України правом на звернення до суду з позовом до нього про стягнення аліментів на період свого навчання.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що встановивши наявність підстав для отримання позивачем, яка досягла повноліття і продовжує навчання, матеріальної допомоги від свого батька, суд першої інстанції не дослідив майновий стан відповідача та наявність у батька можливості надавати таку допомогу своїй повнолітній дочці у розмірі 1/4 частини від заробітку.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, виходячи з рівного обов`язку кожного із батьків утримувати дитину, з огляду на те, що відповідач є працездатною особою із задовільним станом здоров`я, являється солдатом резерву та отримує одноразове грошове заохочення резервістам у розмірі 1066,67 грн, враховуючи відсутність будь-яких доказів про отримання ним інших доходів, у тому числі від підприємницької діяльності, про що вказує позивач у відзиві на апеляційну скаргу, відсутність інших утриманців, визнання ним свого обов`язку утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначений судом розмір аліментів є завищеним.

Під час вирішення питання про стягнення аліментів колегія суддів враховує, що позивач навчається за денною формою навчання у зв`язку із цим обмежена у можливості працювати та самостійно себе забезпечувати, проживає ОСОБА_1 за місцем знаходження навчального закладу у м. Львів, де значиться зареєстрованою з 16 вересня 2019 року (а.с. 7), тому потребує коштів на оплату такого проживання, на проїзд до навчального закладу, на придбання підручників, одягу, задоволення потреб у харчуванні. При цьому, суд також враховує майновий стан матері позивача ОСОБА_3 .

За таких обставин, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права рішення суду в частині визначення розміру аліментів необхідно змінити на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на час навчання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_1 23 років, починаючи стягнення з 02 липня 2020 року (із дати пред`явлення позову).

Такий обсяг аліментів відповідатиме вимогам розумності, справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співмірним з можливістю батька надавати таку матеріальну допомогу.

Твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 має самостійний дохід у вигляді стипендії не підтверджено будь-якими доказами про розмір такої грошової виплати та її достатність для покриття витрат позивача. Крім того, позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що виплата стипендії має періодичний характер і залежить від результатів поточного навчання.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04 січня 2021 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, на час навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років, починаючи стягнення з 02 липня 2020 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко