Дата документу 08.06.2021
Справа № 937/4548/21
Провадження № 2-з/937/119/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

«08» червня 2021 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області Колодіна Л.В., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Діденка Володимира Євгеновича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Діденко Володимир Євгенович, до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Діденко Володимир Євгенович, до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності.

Разом з позовною заявою, представником позивачки подано заяву про забезпечення позову, в якій просить: накласти арешт на автомобіль Hyundai Veloster, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , синього кольору; заборонити відповідачу ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_3 у будь-який спосіб використовувати автомобіль Hyundai Veloster, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , синього кольору, шляхом здійснення опечатування, вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам в порядку передбаченому ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»; накласти арешт на гараж № НОМЕР_4 в обслуговуючому гаражному кооперативі ОК «Північний-2», що розташований за адресою: 72307, Запорізька область, м. Мелітополь вул. Гвардійська, б. 31/3.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 підготовлено та подано до суду позовну заяву в якій вона, зокрема, просить суд: визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Сургут, Тюменської області, РНОКПП: НОМЕР_5 ) право власності на автомобіль Hyundai Veloster, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , синього кольору з присудженням відповідачу грошової компенсації; припинити права спільної сумісної власності на автомобіль Hyundai Veloster, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , синього кольору; визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Сургут, Тюменської області, РНОКПП: НОМЕР_5 ) право власності на гараж № НОМЕР_4 в обслуговуючому гаражному кооперативі ОК «Північний-2», що розташований за адресою: 72307, Запорізька область, м. Мелітополь вул. Гвардійська, б. 31/3. В цей час автомобіль знаходиться в користуванні відповідача, який використовує його без згоди позивачки. Користування відповідачем автомобілем може привести до його знецінення, пошкодження внаслідок експлуатації та дорожньо-транспортних пригод, що зробить неможливим виконання рішення суду. Тому ОСОБА_1 вважає, що належним способом забезпечення позову буде накладення арешту на автомобіль та заборона відповідачу користуватись автомобілем. Враховуючи специфіку оформлення переходу права власності на гаражі в гаражному кооперативі відповідач може позбутися гаражу, який ОСОБА_1 має намір поділити. Тому позивачка вважає, що необхідно накласти на гараж, який позивачка просить присудити їй та який також в цей час знаходиться у користуванні відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 153 ЦПК України заява розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які

гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

З вищенаведених роз`яснень вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно пункту 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як визначив Пленум Верховного суду України в Постанові від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Право власності на автомобіль Hyundai Veloster, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , синього кольору, зареєстрований за ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Частиною 2 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Подані ксерокопії відповіді Обслуговуючого кооперативу «Північний-2» про те що за громадянином ОСОБА_2 в ОК «Північний-2» рахуються гаражі № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 є неналежним доказом, на підставі якого суд не може прийти до висновку про належність відповідачу гаражу № НОМЕР_4 в обслуговуючому гаражному кооперативі ОК «Північний-2», що розташований за адресою: 72307, Запорізька область, м. Мелітополь вул. Гвардійська, б. 31/3.

Крім того, щодо вимог представника заявника адвоката Діденка В.Є. в частині здійснення опечатування, вилучення автомобіля у боржника та передачі на зберігання іншим особам в порядку передбаченому ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», суддя вважає ці вимоги не обґрунтованими та такими, що порушують права відповідача, а тому в цій частині заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, враховуючи зміст позовних вимог, розглянувши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суддя вважає, що заява представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Діденка Володимира Євгеновича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Діденко Володимир Євгенович, до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині заборони користування, відчуження та передавання у володіння та /або користування, оскільки є підстави вважати, що використовування автомобілю може привести до його знецінення, пошкодження внаслідок експлуатації та дорожньо-транспортних пригод.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 247 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Діденка Володимира Євгеновича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Діденко Володимир Євгенович, до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль Hyundai Veloster, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , синього кольору, зареєстрований за ОСОБА_2 .

Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , в будь-який спосіб користуватися, відчужувати, передавати у володіння та/або користування транспортний засіб автомобіль Hyundai Veloster, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , синього кольору.

В іншій частині заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Діденка Володимира Євгеновича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Діденко Володимир Євгенович, до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності відмовити.

Копію ухвали направити до Територіального сервісного центру Регіонального сервісного центру в Запорізькій області Міністерства внутрішніх справ України № 2343 (м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, буд. 172/1) для виконання, а заявнику до відома.

Копію направити Мелітопольському міськрайонному відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 роки, тобто до 07.06.2024.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Учасник справи може подати до суду вмотивоване клопотання про скасування заходу забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: Л.В. Колодіна