Єдиний унікальний номер 234/6948/20
Номер провадження 22-ц/804/153/21
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року

м. Бахмут

справа № 234/6948/20

провадження № 22-ц/804/153/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цимбал Д.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 234/6948/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ,

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24 вересня 2020 року (суддя Кравченко О.Ю.), ухваленого в приміщенні Краматорського міського суду Донецької області, повне судове рішення складено 28 вересня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В квітні 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого послався на те, що з січня 2010 року по лютий 2017 року він перебував у цивільному шлюбі із ОСОБА_3 . Від спільного шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 року у справі № 234/6333/17, провадження № 2/234/3393/17, з нього на користь відповідачки ОСОБА_3 щомісяця відраховуються ? частки заробітку на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 08 листопада 2019 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 . У шлюбі народилася неповнолітня дитина - син ОСОБА_5 . Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 березня 2020 року у справі № 234/1939/20, провадження 32/234/1596/20 з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу).

Посилаючись на зміну його матеріального та сімейного стану, просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 , на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області про стягнення аліментів від 20 березня 2020 року у справі № 234/1939/20 на утримання сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 до 1/6 частки заробітку доходу (щомісячно), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду сили та до досягнення дитиною повноліття. Зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області про стягнення аліментів від 31 липня 2017 року по справі № 234/6333/17 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду сили до досягнення дитиною повноліття.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволено: зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , за рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 року по справі № 234/6333/17 (провадження № 2/234/3393/17), стягнувши з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , за рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 березня 2020 року по справі № 234/1939/20 (провадження №2/234/1596/20), стягнувши з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Раніше виданий виконавчий лист на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 року по справі № 234/6333/17 (провадження 32/234/3393/17) за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину відкликано. Раніше виданий виконавчий лист на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 березня 2020 року по справі № 234/1939/20 (провадження №2/234/1596/20) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини відкликано.

Судове рішення мотивоване тим, що у позивача відбулись зміни матеріального та сімейного стану, зокрема, позивач перебуває у другому шлюбі, наявність у позивача іншої дитини, а тому виходячи з рівності прав дітей, є необхідність зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також розмір аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що місяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При цьому зазначає, що такий розмір аліментів є достатнім, та таким, що здатний забезпечити дитині належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду відповідач - ОСОБА_3 , посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими та на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог позивача про зменшення розміру аліментів на її користь на утримання їх доньки - ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити в повному обсязі. Виплати аліментів залишити в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині рішення залишити без змін.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконання вимог діючого законодавства стосовно COVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-CoV-2», та через бажання особисто приймати участь в судовому засіданні вона прийняла рішення відкласти судове засідання по справі , призначеного на 24 вересня 2020 року о 15:30 годині на іншу дату, нею було надано до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину на території України. Однак суд, не зважаючи на вищевказану заяву розглянув справу у її відсутність, чим порушив її процесуальні права як відповідача по справі.

При поданні позовної заяви позивач не мотивує свій позов в розумінні статті 192 СК України, а навпаки додав до суду довідки, на підтвердження того, що він отримує пенсію по інвалідності у середньому розмірі 2954,98 грн. на місяць та страхові виплати у середньому розмірі 9153,91 грн. на місяць. Зазначає, що позивачем не надано доказів роздільного проживання з відповідачем - ОСОБА_2 . Вважає, що звернення до суду відповідачки - ОСОБА_2 з позовом про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , не було направлено на дійсне отримання аліментів, а мало за мету майбутнє зменшення розміру аліментів на її користь на утримання їх доньки ОСОБА_7 .

Крім того, про стабільний фінансовий стан позивача свідчить придбання ним 23 квітня 2019 року на своє ім`я житлового приміщення у гуртожитку в м. Краматорську. На підтвердження свого скрутного матеріального стану зазначає, що вона перебуває на обліку в Краматорському міському центрі зайнятості, де отримує допомогу по безробіттю, яка в жовтні 2020 року склала 129,03 грн. Жодних інших джерел прибутку вона не має.

Зазначає, що на її утриманні знаходиться їх з позивачем донька, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є учнем 1 класу та потребує додаткових фінансових витрат. Крім того, донька за станом здоров`я страждала на дисплазію тазостегнового суглобу, в зв`язку з чим потребує масажів.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

28 грудня 2020 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

В обґрунтування відзиву зазначає, що звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, він посилався на те, що з 13 червня 2019 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 .. З урахуванням сум, які щомісячно утримуються з його заробітної плати на користь відповідачки він опинився у скрутному матеріальному становищі. Тобто, посилався на зміну не тільки матеріального стану, оскільки народжена друга дитина потребує значних витрат, а й на зміну сімейного стану. Вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Визнавши неповажними причини неявки відповідача в судове засідання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстави неявки в судове засідання, вказані у поданій заяві, не підтверджені доказами. Крім того, суд зауважив, що судові засідання неодноразово відкладалися, відзив відповідач не надала.

Вважає, що інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на незгоді відповідача з розміром стягнених аліментів та зводяться до необхідності переоцінки судом, які належним чином були дослідженні судом першої та їм надано відповідну оцінку.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.117).

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін. (а.с.112).

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с.114).

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини Серія НОМЕР_1 від 30 травня 2017 року (а.с.8).

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31липня 2017 року у справі № 234/6333/17 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 травня 2017 року й до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно, а в подальшому - у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2017 року й до повноліття дитини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

З свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 13 червня 2019 року, вбачається, що 13 червня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_9 (а.с.4).

З копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 12 листопада 2019 року, вбачається, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 березня 2020 року у справі № 234/1939/20 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 04 лютого 2020 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5-6).

З посвідчення № НОМЕР_4 від 13 січня 2015 року, вбачається що ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності по професійному захворюванню та те, що він отримує пенсію з інвалідності. (а.с.27).

Відповідно до довідки №578/02 від 03 вересня 2020 року, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Управління ПФУ м. Краматорська і отримує пенсію по інвалідності, у середньому розмірі 2954, 98 грн. на місяць (а.с.43).

З довідки Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про доходи № 2501-031/2658 від 18 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 одержує страхові виплати, у середньому розмірі 9153,91 грн. на місяць (а.с.44).

Як вбачається з розрахунків заборгованості по аліментам, наданих головним державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Мироновою М.В., на загальний розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 з усіх видів його доходу складають за період з травня 2020 року по серпень 2020 року 3271,62 грн. на місяць (2288,48 грн.+983,14 грн.), заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 позивач не має (а.с.45-49).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 оскаржує рішення в частині задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів на її користь на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог про зменшення розміру аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів стягнутих на користь ОСОБА_10 , суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відбулись зміни матеріального та сімейного стану, зокрема, позивач перебуває у другому шлюбі, наявність у позивача іншої дитини, а тому виходячи з рівності прав дітей, є необхідність зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що місяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можливо з наступних підстав.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився син від іншого шлюбу з ОСОБА_2 .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції у порушення вищевказаних вимог закону не звернув уваги на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини - ОСОБА_5 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Таким чином, суд першої інстанції у порушення зазначених вище вимог закону не врахував те, що позивач - ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки судом було встановлено, збільшення доходів останнього (які складаються з страхових виплат розмір, яких в середньому складає -9153,91 грн. на місяць та пенсії по інвалідності розмір якої в середньому складає - 2954, 98 грн. на місяць). Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Апеляційний суд вважає, що розмір аліментів визначений рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 року у справі № 234/6333/17 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Встановивши обов`язок позивача надавати матеріальну допомогу дітям, місцевий суд належним чином не мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів саме у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), не провівши належну оцінку стану здоров`я та матеріального стану позивача, а також інтересів дитини - ОСОБА_4 .

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 року у справі № 234/6333/17, тому в цій частині позову слід відмовити.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 16 вересня 2020 року при розгляді справи № 565/2071/19.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції порушив процесуальні права ОСОБА_3 тим, що розглянув справу у її відсутність, є не обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до статті 129 Конституції України, статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Апеляційний суд зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 ЦПК України).

Ураховуючи неодноразові відкладення судових засідань та з метою дотримання розумних строків розгляду справи та того факту, що відповідач - ОСОБА_3 не наддала доказів того, що вона перебуває на лікуванні або самоізоляції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи без її участі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржене рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати та ухвалити нове яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір в розмірі - 1261,20 грн.

До апеляційної скарги скаржником - ОСОБА_3 було додано клопотання про відстрочення сплати судового збору (а.с.63-64).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2020 року відстрочено ОСОБА_3 сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24 вересня 2020 року до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції (а.с.92-94).

Враховуючи задоволення апеляційної скарги, та той факт що при поданні апеляційної скарги ОСОБА_3 було відстрочено сплату судового збору, з ОСОБА_1 на користь держави підлягають стягненню судові витрати пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі - 1261,20 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24 вересня 2020 року в частині зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати пов`язані з розглядом справи в суді апеляційного суду в розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло