Провадження № 2/161/972/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Самолюк І.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач-1, ОСОБА_2 ), Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі відповідач-2, АТ «Універсал Банк») про визнання недійсним договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 жовтня 2017 року був укладений договір поруки між нею та АТ «Універсал Банк» на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 перед банком. Позивач зазначає, що вказаний договір поруки не підписувала, а тому просить суд визнати його недійсним.

Відповідач-1 письмового відзиву на позов не подав.

Відповідач-2 у письмовому відзиві просить суд відмовити у задоволенні позову.

Сторони у судове засідання не прибули, при цьому представник позивача у письмовій заяві просив суд розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (кредитор), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Універсал Банк», та ОСОБА_1 (поручитель) підписаний договір поруки, відповідно до умов якого, поручитель зобов`язувалася відповідати по зобов`язаннях ОСОБА_2 , що випливають з кредитного договору від 30 жовтня 2007 року №35/33/153.

Відповідно до висновку судового експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 25 лютого 2021 року №СЕ-19/103-21/1222-ПЧ, підпис у графі «Поручитель ___ Клімішин М.С.» у договорі поруки від 30 жовтня 2007 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Із зазначеної норми матеріального права можливо зробити висновок, що судовому захисту підлягає лише порушене, невизнане або оспорюване цивільне право позивача. При цьому відповідачем у такому разі має бути саме особа, яка безпосередньо порушила, не визнала або оспорює цивільні права позивача.

У розглядуваному випадку, заявляючи даний позов до ОСОБА_2 позивач не вказує, яким чином ця особа порушила, не визнала чи оспорила її права. Крім того, ця особа не була стороною договору поруки, а є лише позичальником за основним зобов`язанням. Рішення суду у цій справі не впливає прямо на права та законні інтереси ОСОБА_2 , а тому у задоволенні позовних вимог до нього суд відмовляє, адже він не є належним відповідачем у цьому спорі.

Що стосується вимог до належного відповідача АТ «Універсал Банк», суд зазначає таке.

У пунктах 7.26, 7.34-7.35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зроблено правовий висновок, про те, що відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним.

При цьому Велика Палати Верховного Суду відступила від правового висновку, який був викладений у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року №6-48цс15, який полягав у тому, що правочин підписаний від імені позивача не ним, а іншою особою підлягає визнанню недійсним.

Тобто, наразі актуальним є саме правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, який полягає у тому, що непідписаний стороною правочин не може бути визнаний недійсним, оскільки є неукладеним.

В розглядуваному судом випадку, як було підтверджено висновком судової почеркознавчої експертиз позивач не підписував з відповідачем АТ «Універсал Банк» договір поруки від 30 жовтня 2007 року а отже, в силу положень ст.638 ЦК України, такий договір вважається неукладеними та таким, що не несе жодних юридичних наслідків, про що суд констатує у мотивувальній частині цього рішення.

Оскільки правочин, який не вчинений (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним, слід відмовити у задоволенні позовних вимог до АТ «Універсал Банк» саме з цієї підстави.

Керуючись ст.265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним договору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачами у справі є:

1) ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

2) Акціонерне товариство «Універсал Банк», м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, .

Повний текст рішення складений та підписаний 14 червня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк