Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/802/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Рижого О.А.

при секретарі - Кудіної А.Р.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

свідка ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Сарненської міської ради, Сарненської районної державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач з позовом про визнання заповіту недійсним. Позовну заяву мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_6 , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_2 , а також на чотири земельні ділянки, загальною площею 2.20 га, для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с. Довге Сарненського району Рівненської області, право власності на які вона набула на підставі Державного акта серії ЯА № 056220.

З метою оформлення своїх спадкових прав на майно померлої ОСОБА_6 , позивач у строки встановлені Законом звернувся до Сарненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області з письмовою заявою про Прийняття спадщини та про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину за законом на її майно. Проте, 15 вересня 2020 року державний нотаріус Сарненської районної державної контори Рівненської області Соколовська М.В., своєю постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, відмовила йому у видачі таких свідоцтв. При цьому, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на чотири земельні ділянки, загальною площею 2.20 га, для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с. Довге Сарненського району Рівненської області та були належні покійній матері, ОСОБА_6 на підставі Державного акта серії ЯА № 056220, стало те, що згідно даних Спадкового реєстру значиться заповіт, який посвідчений Тутовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області 27.02.2020 року за реєстровим номером № 194. Згідно даного заповіту, 27 лютого 2020 року секретар виконавчого комітету Тутовицької сільської ради Сергійчук Г.О., посвідчила даний заповіт від імені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, згідно тексту заповіту, ОСОБА_6 заповіла своїй дочці, яка являється сестрою позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_3 , земельні ділянки (пай) для ведення особистого селянського господарства, державний акт серії ЯА № 056220, площею 2.20 га, що знаходяться в с. Довге Сарненського району.

Позивач вважає, що даний заповіт є недійсним, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 225 Цивільного кодексу України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Оскаржуваний ним заповіт, на думку позивача, був складений всупереч волі матері та в час, коли вона вже була не в своїй свідомості та не розуміла значення своїх дій. Заявляє, що ніякого заповіту його мати, ОСОБА_6 27 лютого 2020 року не підписувала, оскільки була не грамотною, бо ніде не навчалась та взагалі не вміла писати.

Посилаючись на вказані підстави, ОСОБА_1 просить визнати заповіт недійсним.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові. Просив суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Заперечила викладене в позовній заяві, вказуючи, що наведені підстави позивачем для скасування заповіту є надуманими. Просила суд, відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила суд, що не вправі коментувати дії Тутовицької сільської ради в частині посвідчення заповіту. Щодо вирішення справи поклалася на розсуд суду.

Представник відповідача Сарненської міської ради Бриж І.Д. в судовому засіданні звернула увагу суду на те, що заповіт посвідчувався в будинку з порушенням процедури посвідчення заповіту, а тому позов, на її думку підлягає до задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в позові ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним слід відмовити.

Вимоги, які ставляться законом до складання заповітів (станом на час складання спірного заповіту) вказані в ст. 1247 Цивільного кодексу України, а саме, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Із заповіту вбачається, що він посвідчений посадовою особою сільської ради.

На час посвідчення оспорюваного заповіту діяв «Порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року №3306/5.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що спадкодавця вже не розмовляла, проте їй зачитувався зміст заповіту в голос. Проте вона розуміла його зміст та значення своїх дій. Вона жестом руки покликала свою донку і показала всім, що має бажання підписати вказаний заповіт. Донька підійшовши до неї, взяла її руку і допомогла їй поставити підпис у зазначеному документі.

З огляну на викладене, проаналізувавши підстави на які послався позивач та представник відповідача Сарненської міської ради Бриж І.Д. в підтримання позовних вимог, беручи до уваги норми вищевказаного порядку про вчинення нотаріальних дій, суд вважає, що допущені недоліки при складанні заповіту не є суттєвими, і вони не можуть бути наслідком визнання заповіту недійсним. Форма заповіту відповідає загальним вимогам, які ставляться до форми заповітів в ст.1247 ЦК України і допущені недоліки при його складанні не свідчать про його нікчемність. Сам представник позивача вказує, що даний заповіт є оспорюваним.

Ч.2 ст.1257 ЦК України вказує, що за позовом заінтересованої особи, суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Проте, позивач не довів суду належними і допустимими доказами, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Отже суд вважає, що підстав для задоволення позову не має.

Керуючись ст.1247, 1257 ЦК України, ст.258, 259,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Сарненської міської ради, Сарненської районної державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Сарненський районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рижий О.А.