Справа № 754/2097/21
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2021 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гірича Геннадія Миколайовича про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гірича Геннадія Миколайовича подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 2618, виданого 13.07.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем у виконавчому провадженні № 63762403, відкритому 27.11.2020 приватним виконавцем Фесик Марією Олексіївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованості у розмірі 133 617,22 грн.

Заява про забезпечення позову подана до подання позовної заяви.

В обґрунтування заяви зазначається, що оскаржений виконавчий напис вчинений із грубим порушенням Закону, а саме: законодавець не допускає примусове стягнення у безспірному порядку коштів за зобов`язаннями, які припинені, та строк яких минув, тобто поза межами трирічного строку від часу виникнення права вимоги. На підставі цього виконавчого напису 27.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 63762403. 01.12.2020 приватний виконавець виніс постанови №63762403, якими накладено арешт на все майно, банківські рахунки, на яких знаходиться заробітна плата. Крім того, 15.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. винесено постанову про розшук майна. Із судового рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31.01.2014 (справа №754/20073/13-ц, яке набрало законної сили 27.03.2014 року) вбачається, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №45/П/21/2007-840 від 24.01.2007 у розмірі 17 197 гри. 66 коп., несплачені відсотки у розмірі 2 874 грн. 44 коп., несплачену пеню у розмірі 2 874 грн. 44 коп., несплачений штраф у розмірі 6 394 грн. 40 коп., а всього стягнути 29 340 грн. 94 коп. та судових витрат у розмірі по 146 грн. 71 коп., загальна сума судового збору склала: 293 грн.42 коп., а відповідно до постанови ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 05.11.2014 про закінчення виконавчого провадження №44435448 вище зазначене рішення суду виконано повно фактично, тобто кредитний договір припинено 05.11.2014. Зазначені обставини встановлені постановою Київського апеляційного суду від 01.12.2020 справа №754/20073/13ц, а тому додаткового доказування не потребує.

У заяві про забезпечення позову також зазначається, що ОСОБА_1 буде поданий позов, яким оскаржуватиметься виконавчий напис, у зв`язку з чим він просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення, яке здійснюється на підставі вказаного виконавчого напису. Цей захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів та усуне перешкоди у користуванні майном.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2019 у справі № 752/20385/18 (провадження № 61-5600св19) викладено правову позицію, відповідно до якої, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Отже, оскільки такий спосіб забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса прямо передбачений чинним законодавством, є співмірним із майбутніми позовними вимогами, а також враховуючи, що у разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, заява представника ОСОБА_1 - адвоката Гірича Г.М. про вжиття заходів забезпечення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що у випадку задоволення позову для відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно буде докласти значних зусиль, позивач не зможе захистити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Разом з тим, суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зі змісту ч. 1 ст. 154 ЦПК України вбачається, що суд має право, однак він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 61-11274св18.

У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 154 ЦПК України відповідач не позбавлений права звернутись з клопотанням про вжиття заходів зустрічного забезпечення та надати докази, які на його думку підтверджують наявність обставин для такого забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гірича Геннадія Миколайовича про забезпечення позову у справі № 754/2097/21 задовольнити.

2. Зупинити стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрованого в реєстрі за № 2618 від 13.07.2020, за виконавчим провадженням № 63762403, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Фесик Марією Олексіївною.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню.

4. Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

5. Примірник ухвали про забезпечення позову для її негайного виконання надіслати приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Фесик Марії Олексіївні.

6. Копію ухвали направити іншим учасникам справи для відома.

7. Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до положень частини четвертої статті 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

8. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», , місцезнаходження: Львівська обл., м. Львів, вул. М. Вороного, 2.

Третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця Євгена, 433, кім. 28-29.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Фесик Марія Олексіївна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя О.І. Гринчак