ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5536/21 Справа № 211/4393/19 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/4393/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання Євтодій К.С.

сторони:

позивач Криворізька міська рада,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача Криворізької міської ради на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року, яке ухвалено суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 19 березня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2019 року Криворізька міська рада звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Позовна заява мотивована тим, що досудовим розслідуванням кримінального провадження №00000, внесеному до ЄРДР 02.03.18 року відносно ОСОБА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України встановлено наступне. 18.04.1994 року підприємству АТВТ «Кривбасбудіндустрія» (код ЄДРПО 01235886) на підставі Державного акту № 150 було надано право на постійне користувані земельною ділянкою, площею 7,4555 га, яка розташована у Довгинцівському районі міста Кривого Рогу за адресою: АДРЕСА_1 . При веденні господарської діяльності на вказаній території, 09.01.2002 року і підставі постанови Господарського суду Дніпропетровської області по справі № Б 15/59/00 підприємство АТВТ «Кривбасбудіндустрія» визнано банкрутом та відносно нього розпочато ліквідаційну процедуру. 29.09.2010 року рішенням Криворізької міської ради № 401 Державний акт № 150 від 18.04.1994 року було скасовано на підставі державної реєстраї припинення юридичної особи - АТВТ «Кривбасбудіндустрія», у зв`язку з визнанням його банкрутом. В ході проведення ліквідаційної процедури у 2003 року, підприємство ТОВ «Будконструкція» (), згідно договору купівлі-продажу № 1 від 24.03.2003 року договору купівлі-продажу від 23.10.2003 року на виконання біржової угоди № 70 від 13.10.2003 року та акту прийому передачі до договору купівлі-продажу від 13.10.2003 року придбало у підприємства АТВТ «Кривбасбудіндустрія» комплекс нерухомості, розташований на вище вказаній земельній ділянці, який складався з: компресорної станції, площею 248,5 м2; підстанції, площею 160,6 м2; майстерні дерев`яних форм, площею 948,6 м2; насосної, площею 56,6 м2; складу заповнювачів, площею 617,9 м2; ремонтно-механічної майстерні, площею 673,1 м2; теплопункту, площею 73,2 м2; бетонно-розчинного вузла, площею 444,0 м2; складу цементу, площею 351,4 м2; полігону, площею 1860,0 м2; складу готових виробів, площею 1724,4 м2; 1/2 частини майстерні пруткової сталі, площею 1390,6 м2; 1/2 побутової будівлі, площею 242,4 м2, розташованих на території земельній ділянки, площею 7,4555 га, по АДРЕСА_1 . В цей же час, посадові особи ТОВ «Будконструкція» почали вести господарську діяльність з виготовлення виробів із бетону для будівництва, використовуючи придбані ними об`єкти нерухомості. При цьому, в період часу з 29.09.2010 року по 26.12.2012 року, ОСОБА_1 , будучи відповідно до Статуту ТОВ «Будконструкція», затвердженого протоколом N 8 загальних зборів учасників від 22.10.2005 року, співзасновником підприємства, виконуючи, згідно, наказу директора ТОВ «Будконструкція» №75 від 01.09.2009 року, обов`язки директора-розпорядника підприємства за сумісництвом, будучи уповноваженим на вирішення питання, які пов`язані з веденням справ по оформленню договорів оренди земельної ділянки відповідно до п.3.2 посадової інструкції №15 від 01.09.2009 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснив самовільне захоплення 65,9 % території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 5,9131 га. Так, усвідомлюючи що вищевказана земельна ділянка не належить на праві власності, володіння, користування йому або ТОВ «Будконструкція», діючи всупереч вимогам статей 116-126 Земельного кодексу України, які визначають підстави та порядок набуття права на землю, ОСОБА_1 , без укладання та реєстрації відповідних договорів оренди земельних ділянок або реєстрації права власності на них, достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка, у встановленому законом порядку йому або ТОВ «Будконструкція» у володіння, користування чи у власність не надавалась, будь-які правочини її власником або уповноваженим ним органом про це не укладались, з метою отримання прибутку, самовільно став використовувати під час здійснення виробничої діяльності підприємства з виробництва залізо-бетонних виробів прилеглу до раніше придбаних об`єктів нерухомості земельну ділянку, площею 5,9131 га, розташовану адресою: АДРЕСА_1 для розміщення та збереження готової продукції, під`їзду, виїзду, розташування вантажного автотранспорту для перевезення реалізації готових виробів та розміщення будівельних відходів від виробництва. Тим самим, відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 188-ДК/262/АП/09/01/-18 від 18.05.2018 року, ОСОБА_1 допустив самовільне використання 65,9 % території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 5,9131 га. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи співзасновником ТОВ «Будконструкція" та особою на яку покладено відповідальність за дотримання вимог земельного законодавства, в період часу з 29.09.2010 року по 26.12.2012 року, здійснив самовільне захоплення земельної ділянки, площею 5,9131га, яка належать до комунальної форми власності та відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, чим спричинив власнику землі - територіальній місцевій громаді, в особі Криворізької міської ради у Дніпропетровській області значну шкоду, яка перевищує 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 2012 рік, що підтверджується висновком судово-економічної експертизи № 4273/4274-18 від 24.10.2018 року та складає 236 438 гривень 48 копійок.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23.05.2019 року, у справі №211/1687/19, задоволено клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області Вівіча О.Г. про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строків давності. В ухвалі суду зазначено, що підстави з яких закривається кримінальне провадження є нереабілітуючими.

Про завдану Криворізькій міській раді шкоду в розмірі 236 438,48 грн.. позивачу стало відомо 13.03.2019 року з листа Довгинцівського відділення поліції Криворізького відділу поліці ГУНП в Дніропетровській області №48.2/3-1656 від 12.03.2019 року.

Посилаючись на те, що шкода до теперішнього часу не відшкодована, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Криворізької міської ради на відшкодування майнової шкоди 236 438,48 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідач ОСОБА_1 просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позовної давності.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач Криворізька міська рада просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на застосування судом першої інстанції до правовідносин сторін норм трудового законодавства України, тоді як спір виник з приводу відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та між сторонами у справі ніколи не існувало та не існує трудових правовідносин.

Не погоджується позивач й з висновком суду щодо пропуску позовної давності, з тих підстав, що, по-перше, судом застосовано строки, встановлені КЗпП України, які взагалі не поширюються на правовідносини сторін, по-друге, перебіг позовної давності для потерпілого у кримінальному провадженні за вимогами про відшкодування шкоди співпадає з моментом появи у кримінальному провадженні особи із статусом підозрюваного чи обвинуваченого, тобто у даному випадку Криворізька міська рада про завдану шкоду дізналася у березні 2019 року та трирічний строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, не пропущено.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ткаченко О.П., зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача Криворізької міської ради Сильникову А.О., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Ткаченка О.П., які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що досудовим розслідуванням кримінального провадження №00000, внесеному до ЄРДР 02.03.18 року відносно ОСОБА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України встановлено наступне.

18.04.1994 року підприємству АТВТ «Кривбасбудіндустрія» (код ЄДРПО 01235886) на підставі Державного акту № 150 було надано право на постійне користувані земельною ділянкою, площею 7,4555 га, яка розташована у Довгинцівському районі міста Кривого Рогу за адресою: АДРЕСА_1 . При веденні господарської діяльності на вказаній території, 09.01.2002 року і підставі постанови Господарського суду Дніпропетровської області по справі № Б 15/59/00 підприємство АТВТ «Кривбасбудіндустрія» визнано банкрутом та відносно нього розпочато ліквідаційну процедуру. 29.09.2010 року рішенням Криворізької міської ради № 401 Державний акт № 150 від 18.04.1994 року було скасовано на підставі державної реєстраї припинення юридичної особи - АТВТ «Кривбасбудіндустрія», у зв`язку з визнанням його банкрутом.

В ході проведення ліквідаційної процедури у 2003 року, підприємство ТОВ «Будконструкція» (), згідно договору купівлі-продажу № 1 від 24.03.2003 року договору купівлі-продажу від 23.10.2003 року на виконання біржової угоди № 70 від 13.10.2003 року та акту прийому передачі до договору купівлі-продажу від 13.10.2003 року придбало у підприємства АТВТ «Кривбасбудіндустрія» комплекс нерухомості, розташований на вище вказаній земельній ділянці, який складався з: компресорної станції, площею 248,5 м2; підстанції, площею 160,6 м2; майстерні дерев`яних форм, площею 948,6 м2; насосної, площею 56,6 м2; складу заповнювачів, площею 617,9 м2; ремонтно-механічної майстерні, площею 673,1 м2; теплопункту, площею 73,2 м2; бетонно-розчинного вузла, площею 444,0 м2; складу цементу, площею 351,4 м2; полігону, площею 1860,0 м2; складу готових виробів, площею 1724,4 м2; 1/2 частини майстерні пруткової сталі, площею 1390,6 м2; 1/2 побутової будівлі, площею 242,4 м2, розташованих на території земельній ділянки, площею 7,4555 га, по АДРЕСА_1 . В цей же час, посадові особи ТОВ «Будконструкція» почали вести господарську діяльність з виготовлення виробів із бетону для будівництва, використовуючи придбані ними об`єкти нерухомості.

В період часу з 29.09.2010 року по 26.12.2012 року, ОСОБА_1 , будучи відповідно до Статуту ТОВ «Будконструкція», затвердженого протоколом N 8 загальних зборів учасників від 22.10.2005 року, співзасновником підприємства, виконуючи, згідно, наказу директора ТОВ «Будконструкція» №75 від 01.09.2009 року, обов`язки директора-розпорядника підприємства за сумісництвом, будучи уповноваженим на вирішення питання, які пов`язані з веденням справ по оформленню договорів оренди земельної ділянки відповідно до п.3.2 посадової інструкції №15 від 01.09.2009 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснив самовільне захоплення 65,9 % території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 5,9131 га. Так, усвідомлюючи що вищевказана земельна ділянка не належить на праві власності, володіння, користування йому або ТОВ «Будконструкція», діючи всупереч вимогам статей 116-126 Земельного кодексу України, які визначають підстави та порядок набуття права на землю, ОСОБА_1 , без укладання та реєстрації відповідних договорів оренди земельних ділянок або реєстрації права власності на них, достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка, у встановленому законом порядку йому або ТОВ «Будконструкція» у володіння, користування чи у власність не надавалась, будь-які правочини її власником або уповноваженим ним органом про це не укладались, з метою отримання прибутку, самовільно став використовувати під час здійснення виробничої діяльності підприємства з виробництва залізо-бетонних виробів, прилеглу до раніше придбаних об`єктів нерухомості земельну ділянку, площею 5,9131 га, розташовану адресою: АДРЕСА_1 для розміщення та збереження готової продукції, під`їзду, виїзду, розташування вантажного автотранспорту для перевезення реалізації готових виробів та розміщення будівельних відходів від виробництва.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 188-ДК/262/АП/09/01/-18 від 18.05.2018 року, ОСОБА_1 допустив самовільне використання 65,9 % території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 5,9131 га.

ОСОБА_1 , будучи співзасновником ТОВ «Будконструкція" та особою на яку покладено відповідальність за дотримання вимог земельного законодавства, в період часу з 29.09.2010 року по 26.12.2012 року, здійснив самовільне захоплення земельної ділянки, площею 5,9131га, яка належать до комунальної форми власності та відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, чим спричинив власнику землі - територіальній місцевій громаді, в особі Криворізької міської ради у Дніпропетровській області значну шкоду, яка перевищує 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 2012 рік, що підтверджується висновком судово-економічної експертизи № 4273/4274-18 від 24.10.2018 року та складає 236 438 гривень 48 копійок.

28.03.2019 року до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області Вівіча О.Г. про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. І ст. 197-1 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.03.2018 року за №0000024 у зв`язку з закінченням строків давності.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2019 року у справі №211/1687/19 клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області Вівіча О.Г. про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строків давності - задоволено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 було повідомлено про підозру 22.03.2019 року, а відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 02.03.2018 року, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позивачем строку для звернення до суду за захистом свого порушеного права, визначеного ч. 3 ст. 233 Кодексу Законів про Працю України, згідно якої звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, сганізацїї, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За приписами ч.1 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Самовільним зайняттям земельної ділянки, відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 211 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, як самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Застосування цього способу захисту визначається положенням ст.22 ЦК України і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст.611 ЦК України), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл.82 ЦК України), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведе до збитків.

За загальним правилом, закріпленим у ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи, позов було пред`явлено у порядку статті 1166 ЦК України і позивач виходив із того, що завдана шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тобто посадової особою юридичної особи, однак дана норма встановлює загальні правила відшкодування завданої шкоди і в разі, якщо мають місце спеціальні підстави, які надають можливість застосовувати до правовідносин положення інших статей параграфа 1 глави 82 ЦК України, слід застосовувати спеціальні норми.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Тобто, при розгляді справ про відшкодування шкоди крім загальних підстав, передбачених статтею 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи настає також у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, заходиться з даною організацією у трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 був прийнятий на посаду директора-розпорядника ТОВ «Будконструкція», за сумісництвом з неповним робочим днем, з 01 вересня 2009 року (а.с. 34).

При цьому, досудовим розслідуванням кримінального провадження №00000, внесеному до ЄРДР 02.03.18 року відносно ОСОБА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України встановлено, що ОСОБА_1 , в період часу з 29.09.2010 року по 26.12.2012 року, здійснив самовільне захоплення земельної ділянки, площею 5,9131га, яка належать до комунальної форми власності та відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яку використовував під час здійснення виробничої діяльності ТОВ «Будконструкція» з виробництва залізо-бетонних виробів, що свідчить про завдання шкоди власнику цієї земельної ділянки під час перебування у трудових відносинах з ТОВ «Будконструкція» та саме у зв`язку з виконанням посадових обов`язків керівника ТОВ «Будконструкція».

Таким чином, стягнення збитків, завданих територіальній громаді самовільним зайняттям земельних ділянок у результаті скоєння злочину ОСОБА_1 , як посадової особи ТОВ «Будконструкція", має відбуватися не з керівника, винного у скоєнні цього злочину, а з юридичної особи - ТОВ «Будконструкція".

Отже, позовні вимоги Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, заявлені у порядку статті 1166 ЦК України, задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджуючись з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, вважає за необхідне змінити мотиви відмови у задоволенні цих позовних вимог, у зв`язку з чим частково задовольняє апеляційну скаргу, а рішення суду, на підставі п.1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та невірним застосуванням норм матеріального права, змінює в частині мотивів відмови у задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, п. 1, п.4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Криворізької міської ради задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 червня 2021 року.

Головуючий:

Судді: