Дата документу 15.06.2021 Справа № 310/5542/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/5542/20 Головуючий у 1-й інстанції: Вайнраух Л.А.
Провадження № 22-ц/807/1439/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Кримської О.М., Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення плати за стандартне приєднання електроустановок та пені за порушення строків виконання зобов`язань за договором

В С Т А Н О В И В:

07.08.2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Запоріжжяобленер-

го» про стягнення плати за стандартне приєднання електроустановок та пені за порушення строків виконання зобов`язань за договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.12.2017 між сторонами у справі укладено договір № 1710-2783 про приєднання до електричних мереж (стандартне приєднання), видано технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» електроустановок нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (додаток №1), а також графік виконання робіт з проектування та будівництва (додаток № 2). Вказана нежитлова будівля знаходиться у приватній власності позивача на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2017.

Відповідно до умов договору ПАТ «Запоріжжяобленерго» зобов`язалось забезпечити в установленому порядку приєднання електроустановок об`єкта позивача (проектування, будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта позивача від місця забезпечення потужності до точки приєднання) згідно зі схемою зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійснити підключення об`єкта до своїх електричних мереж. У додатку № 2 до договору встановлено гранично допустимі норми тривалості проектування та будівництва, які становлять 7 місяців від дати підписання договору, тобто до 29.07.2018, за умови сплати позивачем, з урахуванням ПДВ, вартості стандартного приєднання у сумі 22 176,00 гривень упродовж 5 робочих днів від дати підписання договору (розділ 4 договору).

Позивач вказує, що здійснив сплату у вказаному розмірі 28.12.2017, таким чином ви-

конав свої обов`язки належним чином. Проте відповідач взятих на себе зобов`язань у стро-

ки, передбачені договором, не виконав, повідомлення про необхідність збільшення строку

надання послуги зі стандартного приєднання, встановленого п.3.1.1 договору, позивачу не

надіслав, у зв`язку з чим допущено порушення умов договору з боку ПАТ «Запоріжжяобленерго». Позивач вказував, що неодноразово направляв письмові вимоги про надання послуг з приєднання до електричних мереж на умовах Договору № 1710-2783, сплату пені за порушення строків виконання зобов`язань, повернення коштів (24.04.2020 та 26.05.2020). Проте у відповідь отримував відмови.

Крім того, 17.02.2020 позивач звернувся із заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), з метою здійснення перевірки дій ПАТ «Запоріжжяобленерго», яка листом від 10.04.2020 № 1299/17/8 повідомила, що в діях ПАТ «Запоріжжяобленерго» вбачаються ознаки порушення вимог п. 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП ВІД 27.12.2017 № 1470, та визнала, що на час звернення від 17.02.2020 послугу приєднання об`єкта до електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» не надано. У відповіді НКРЕКП зазначено, що позивач має право на подання відповідної вимоги (претензії) до ПАТ «Запоріжжяобленерго» в частині виплати компенсації та пені відповідно до умов договору та Правил.

Позивач вказував у позовній заяві, що 16.06.2020 представником Бердянського міськрайонного району електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» у його присутності складено Акт технічного огляду електроустановок та заява-приєднання, в якій зазначено, що датою приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є дата технічної перевірки засобів комерційного обліку електричної енергії, встановлених у вищезазначених точках обліку електричної енергії, виконана представниками оператора системи в присутності споживача та зафіксована складанням відповідного Акту (актів) за вимогами Кодексу комерційного обліку. Однак, оскільки подання напруги на момент складання зазначеного Акту технічного огляду електроустановок не відбулося, позивач вважав, що відповідачем не було виконано п. 8.1 розділу 8 договору, згідно з яким фактом виконання зобов`язання виконавцем послуг з приєднання об`єкта замовника (будівництва електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) сторони вважатимуть факт подачі напруги в узгоджену точку приєднання.

Посилаючись на вказані обставини, позивач з урахуванням уточнених вимог від 23.10.2020р. просив стягнути з відповідача на його користь за договором про приєднання до електричних мереж № 1710-2783 від 29.12.2017 - 34 410,91 гривень, яка складається з попередньої плати за стандартне приєднання електроустановок у сумі 22 176,00 гривень, пені за кожен день прострочення виконання зобов`язань з боку відповідача у сумі 15 234,91 гривень.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26січня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь ОСОБА_1 за договором про приєднання до електричних мереж № 1710-2783 від 29.12.2017 плату за стандартне приєднання електроустановок у сумі 18 480,00 гривень, пеню за порушення строків виконання зобов`язань у сумі 8 556,24 гривні, всього - 27 036,24 гривень.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 607,63 гривень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «Запоріжжяобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій час-

тині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту статті 274 ч. 1 п.1 ЦПК України вбачається, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, до яких відповідно до пп. 1, 2 ч. 6 статті 19 ЦПК України належать справи з ціною позову, що не перевищує 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, справи незначної складності.

Тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97794505 від 19.09.2017, виданого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Дмитренко М.Р., об`єкт нерухомого майна р.№104, а саме, нежитлова будівля, загальною площею 95,6 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого за р.№ 1633 від 19.09.2017, та відповідно до рішення державного реєстратора № 37157562 від 19.09.2017, на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . Копія витягу та зазначеного договору наявні у справі (а.с.18-19).

29.12.2017 між ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі директора з перспективного розвитку та інвестиції Севідова С.В. та ОСОБА_1 укладено договір № 1710-2783 про приєднання до електричних мереж (стандартне приєднання), за взаємною згодою сторін.

Згідно з п. 1.1 договору до електричних мереж виконавця згідно технічних умов від 05.12.2017р. № 1710-2783 - Макорти (надалі - ТУ), що є додатком № 1 до цього договору, приєднується нежитлова будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Тип приєднання об`єкта замовника стандартне (п.1.5).

За змістом п. 2.1 договору виконавець послуг надає замовнику послугу з приєднання електроустановок до об`єкта (проектування, будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації, та здійснює підключення об`єкта до своїх електричних мереж на умовах цього договору.

Згідно з розділом ІІ договору, до послуги з приєднання об`єкта замовника входять наступні складові: розробка ТУ, розробка за вихідними даними (ТУ та завдання на проектування) проектно-кошторисної документації, оформлення землевпорядної документації (за необхідності), роботи, які безпосередньо пов`язані з будівництвом та/або реконструкцією електричних мереж, що необхідні для забезпечення приєднання електроустановки замовника; підключення об`єкта замовника до електричних мереж виконавця послуг.

Крім того, згідно з п.2.3 замовник оплачує виконавцю послуг вартість послуги з приєднання на умовах цього договору.

Пунктом 3.1.1 договору передбачено, що виконавець послуг зобов`язаний після здійснення замовником оплати на умовах, передбачених розділом 4 договору, забезпечити у встановленому порядку розробку, погодження та затвердження кошторисної документації (далі ПКД) на будівництво мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника (від точки забезпечення потужності приєднання) в терміни, які наведені у додатку № 2 до цього договору.

Відповідно до п. 3.1.7 договору, виконавець послуг зобов`язаний підключити об`єкт замовника до своїх електричних мереж протягом 5 днів, якщо підключення не потребує припинення електропостачання інших споживачів, або 10 днів, якщо підключення потребує припинення електропостачання інших споживачів, та після виконання таких етапів: оплати замовником вартості приєднання згідно розділу 4 цього договору; введення в експлуатацію збудованих (реконструйованих) електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника; отримання від замовника документів, що підтверджують ввід в експлуатацію об`єкта замовника в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування; підписання із замовником акта розмежування балансової належності електроустановок та експлуатаційної відповідальності сторін; укладання договору про постачання (користування) електричної енергії на об`єкт замовника.

В свою чергу, замовник, як передбачено пп. 3.2.1, 3.2.3, 3.2.5, 3.2.7 договору, зобов`язаний оплатити виконавцю послуг на умовах цього договору вартість послуги з приєднання електроустановок замовника в точці приєднання; погодити із виконавцем послуг місце встановлення приладу(ів) обліку електроенергії; допустити персонал виконавця послуг або найнятого ним підрядника для виконання робіт з будівництва, передбачених ПКД. На дату 31.12.2018р. (прогнозована) замовник зобов`язаний ввести в експлуатацію згідно чинного законодавства власний об`єкт та електричні мережі від точки приєднання до об`єкта.

Плата за приєднання та порядок розрахунків містяться у розділі 4 договору. Згідно з п. 4.1 договору, на дату укладення цього договору плата за стандартне приєднання становить 18 480,00 грн., ПДВ 3 696,00 грн. Разом до оплати 22 176,00 грн.

Відповідно до копії квитанції № 0.0.928641925.1 від 28.12.2017, ОСОБА_1 здійснено сплату у сумі 22 176,00 гривень згідно з договором № 1710-2783 за рахунком 1710-2783/10 від 27.12.2017 (а.с. 20).

Згідно з пп. 8.1, 8.4 договору, фактом виконання зобов`язання виконавцем послуг з приєднання об`єкта замовника (будівництва електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) сторони вважатимуть факт подачі напруги в узгоджену точку приєднання. Здавання виконавцем послуг та прийом замовником послуги з приєднання оформлюється Актом прийому-передачі послуги з приєднання.

Невід`ємними частинами вказаного договору є технічні умови стандартного приєднання від 05.12.2017 №1710-2783 -Макорти та графік виконання робіт з проектування та будівництва, необхідних надання послуги з приєднання (додаток 1 та 2 відповідно) (а.с.10-14).

Згідно з графіком виконання робіт, гранично допустима норма тривалості розробки робочого проекту 4,5 місяців, будівництва 2,5 місяців. Загалом тривалість виконання проектних та будівельних робіт 7 місяців. При цьому, у графіку міститься застереження, що при виконанні робіт в складних умовах виконавець може використовувати коефіціенти до тривалості проектування та будівництва підстанцій та ліній електропередачі, зокрема, при проведенні робіт у зимовий період. В такому випадку до строку вишукування застосовується коефіціент 1,4, як і до будівництва у такий період.

Згідно з п. 7.1, 7.4 цей договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов`язань, але не довше ніж 3 календарні роки з дати укладення цього договору. Строк дії договору може бути продовжений за вмотивованим зверненням однієї зі сторін у передбаченому законодавством порядку.

Пунктами 5.1, 5.3 договору передбачено відповідальність сторін за порушення зобов`язань за укладеним між ними договором.

Досліджуючи доводи позивача щодо порушення умов договору відповідачем, на які йдеться посилання у позовній заяви, суд з`ясував та встановив наступні обставини.

До справи представником відповідача подано графік виконання етапів робіт, відповідно до якого строк розробки робочого проекту тривав до 19.09.2019 замість 21.06.2018, а будівництва до 08.04.2020 замість 05.10.2018. Крім того, підключення об`єкта відбулось 24.11.2020 (акт про пломбування від 24.11.2020 - а.с.142, акт технічної перевірки засобів обліку електричної енергії до 1 000 В - а.с.143), тобто факт порушення відповідачем гранично допустимих строків виконання договору є підтвердженим.

Вказані обставини підтверджуються також перевіркою НКРЕКП, здійсненою на підставі заяви ОСОБА_1 від 17.02.2020.

Так, НКРЕКП листом № 1299/17/8-20 від 10.04.2020 повідомило ОСОБА_1 , що взаємовідносини, які виникали під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників (крім когенераційних установок) до електричних мереж, регулювалися Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 17.01.2013 № 32, зареєстрованими в МЮУ 08.02.2013 за № 236/22768, які були чинними на момент виникнення договірних відносин між сторонами.

Відповідно до п. 1.3 Правил, послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою (додаток 1 до Правил), а підпунктом 2.1.3 пункту 2.1 Правил визначено, що строк надання послуги з приєднання для електроустановок другого ступеню потужності становить 30 календарних днів від дати оплати замовником електропередавальній організації вартості приєднання відповідно до договору про приєднання. Встановлені строки можуть бути змінені за згодою сторін договору про приєднання у разі впливу істотних факторів на тривалість будівельно-монтажних робіт або з інших причин, погоджених сторонами договору про приєднання.

Комісія встановила, що станом на час розгляду звернення від 17.02.2020 послугу приєднання об`єкта споживача до електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» не надано. Крім того, згідно з інформацією, наданою ПАТ «Запоріжжяобленерго», ОСОБА_1 не надавались повідомлення про необхідність збільшення строку надання послуги зі стандартного приєднання, як це передбачено умовами договору. Одночасно позивачу у листі НКРЕКП роз`яснено право на подання вимоги (претензії) до ПАТ «Запоріжжяобленерго» щодо виплати компенсації та пені відповідно до умов договору та

вимог Правил із роз`ясненням пункту 5.3 договору (а.с. 33-34).

08.04.2020 були виконані роботи з приєднання електроустановок, зокрема, нежитлової будівлі, належної ОСОБА_1 (а.с.146).

Згідно з копією заяви ОСОБА_1 від 02.06.2020, адресованої керівнику БМРРЕМ, споживач просить підключити об`єкт, розташований по АДРЕСА_1 , до електричних мереж (а.с. 61).

03.06.2020 відповідно до додатку № 4 Кодексу систем розподілу ОСОБА_1 на адресу керівника БМРРЕМ подано заяву про відшкодування коштів та сплату пені за порушення строків надання послуги з приєднання (за типовою формою) на підставі договору № 1710-2783 від 29.12.2017, як це йому було роз`яснино у листі НКРЕКП (а.с.39).

16.06.2020р. між сторонами підписано Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відовідальності сторін № 2125 (а.с.64), а також акт прийняття розрахункового засобу обліку (а.с.67).

У матеріалах справи наявна також копія акту технічного огляду електроустановки від 16.06.2020, складеного представником відповідача в присутності ОСОБА_1 про проведення технічного огляду електроустановки вузла обліку електроенергії нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , що визнається сторонами у справі.

Отже, послуга з приєднання електроустановок об`єкта позивача за договором надана 08.04.2020, а приєднання позивача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії відбулося 16.06.2020.

На підставі заяви-приєднання від 16.06.2020 № 2125 з боку відповідача ініційовано приєднання ОСОБА_1 до умов договору споживача про розподіл електричної енергії за технічними даними паспорту точки розподілу за об`єктом споживача. Датою приєднання до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії є дата технічної перевірки засобів комерційного обліку електричної енергії, встановлених у вищезазначених точках обліку електричної енергії, виконана представниками оператора системи в присутності споживача та зафіксована складанням відповідного акту відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку. У заяві міститься підпис ОСОБА_1 (а.с. 35-38).

Сторонами узгоджено час підключення електроустановок на об`єкті позивача на 24.11.2020, ОСОБА_1 надано доступ до електроустановок у вказану дату та здійснено підключення об`єкта.

Таким чином, виконання договору в повному обсягу відбулось з порушенням строків відповідачем, встановлених договором та доданим до нього графіком, навіть з урахуванням коефіцієнту 1,4 щодо збільшення тривалості проектування та будівництва через зимовий період.

Встановивши вказані вище обставини, суд вважав, що є підстави для застосування до відповідача відповідальності, визначеної п. 5.3 договору, укладеного між сторонами у справі.

Так, пунктом 5.3 договору визначено, що за порушення строків виконання зобов`язання за цим договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості приєднання за кожний день прострочення. У разі порушення виконавцем послуг умов зобов`язання щодо строків надання послуги з приєднання, зокрема, у разі перевищення строку надання послуги з приєднання, встановленого цим договором, більше ніж на 120 календарних днів виконавець послуг зобов`язаний повернути замовнику кошти, отримані як попередня оплата (в розмірі 100 відсотків плати, визначеної пунктом 4.1. цього договору).

В позасудовому порядку вимоги позивача про сплату компенсації та пені не виконані, не дивлячись на вжиття ОСОБА_1 неодноразових заходів.

Згідно зі ст. 187.1 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, зокрема: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню.

Суд вказував, оскільки податкове зобов`язання ПАТ «Запоріжжяобленерго» зі сплати ПДВ виконано у податковому періоді, у якому здійснено сплату позивачем ОСОБА_1 на виконання договору, то необхідно стягнути з відповідача на користь позивача вартість плати за стандартне приєднання без врахування суми податку, тобто у сумі 18 480,00 гривень, що отримані виконавцем як попередня оплата за виконання обумовлених договором послуг, які своєчасно не виконані, а строк затримки перевищує 120 календарних днів.

Також суд вважав обґрунтованими вимоги позивача щодо пені, передбаченої пунктом 5.3 договору.

Суд визнав, що стягненню на користь замовника підлягає пеня, розрахована з 01.01.2019 (наступний день після 31.12.2018 визначеної остаточної дати приєднання) по 07.04.2020 (останній день порушення, враховуючи дату виконання договору), тобто за 463 дні, із розрахунку 0,1% від 18 480,00 гривень за кожний день прострочення, що складатиме 8 556,24 гривень, за порушення строків виконання зобов`язання внаслідок їх перевищення більше, ніж на 120 календарних днів.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що абзацами 3-5 пункту 5.3 договору передбачено застосування неустойки, яка обчислюється у відсотках від суми неналежно виконаного зобов`язання, що за визначенням, наведеним у статті 549 ЦК України відповідає поняттю «штрафа», до якого застосовується річний строк позовної давності, який пропущено позивачем.

Перевіривши вказані доводи, колегія дійшла наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Тобто це є грошова сума або майно, яке боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов`язання.

Дійсно положення пункту 5.3 договору прописані таким чином, що чим більше порушено строк надання послуги з приєднання, тим на більший відсоток зменшується плата за цю послгу, частка якої повертається споживачу як замовнику послуги. Тобто по суті така санкція є штрафом.

Тому колегія вважає, що висновки суду про те, що передбачена цим пунктом договору відповідальність є іншим видом відповідальності, а не неустойкою, є помилковими.

Позовна давність щодо неустойки (штрафу, пені), передбачена статтею 258 ЦК України, становить 1 рік. Та про застосування строку позовної давності було заявлено відповідачем до ухвалення рішення в цій справі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом неправильно застосовано вимоги статті 258, 261 ЦК України щодо визначення початку відліку строку позовної давності до вимог щодо повернення вартості послуг та пені.

Колегія з цього приводу встановила, що судом здійснювалась перевірка строку позовної давності за заявою відповідача та суд дійшов висновків, що вона не пропущена позивачем щодо обох вимог.

При цьому, суд зазначив, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки про своє поруцшене право він дізнався з відповіді НКРЕКП, яку отримав 14.05.2020р.

Проте колегія не погоджується з таким обліком судом відправного моменту для відліку строку позовної давності, оскільки позивач знав з договору про строки виконання робіт та послуг відповідачем, а також був знайомий з умовами договору, який ним було підписано, зокрема, з пунктом 5.3 про відповідальність відповідача за порушення строків.

Позивачу було відомо, що у визначений день виконання приєднання ці умов договору відповідачем не виконані, а тому з наступного дня він міг розпочати дії щодо направлення претензії, листів, звернення як до відповідача, НКРЕКП, так і пред`вити позов до суду.

Про зазначені обставини свідчить той факт, що у лютому 2020р. він звернувся з листом до НКРЕКП щодо перевірки дій відповідача з виконання укладеного з ним договору приєднання до електичних мереж.

Отримавши відповідь від 10.04.2020р., він повторно звертається із заявою до НКРЕКП 24.04.2020р. про здійснення перевірки дій відповідача, а також із заявою до Дирекції з перспективного розвитку та інвестицій ПАТ «Запоріжжяобленерго», у якій просив сплатити йому пеню та повернути варість послуг ( а.с. 21-22).

Отже, позивач не був позбавлений можливості одразу звернутись до суду, що і перервало б відповідно до приписів ст. 264 ЦК України річний строк позовної давності щодо його вимог до відповідача.

Відповідно до приписів ч. 5 статті 261 ЦК України, за зобов`язаннями із визначеним стоком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Апелянт у скарзі вказує, що оскільки граничний строк виконання послуг із застосуванням коефіцієнтів для певних складностей сплив 05.10.2018р., то прострочення виконання послуги більш як на 120 днів починається з 02.02.2019р., а спливає річний строк позовної давності за цією вимогою 03.02.2020р., в той час як позивач звернувся до суду з позовом 07.08.2020р.

Між тим, колегія наголошує, що в даному випадку має місце проступок, пов`язаний з тривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених договором. Ці дії безперервно порушують права замовника виконавцем послуг протягом певного часу. Увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, тобто виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії договору ( Постанова ВС від 11.12.2018, № 242/92).

Колегією встановлено, що 120-денний строк порушення для виникнення права у позивача щодо застосування відповідальності згідно із абз. 5 п. 5.3 договору слід відраховувати з 01.01.2019р. дати, наступної за визначеною датою повного введення в експлуатацію приєднаного об`єкта позивача 31.12.2018р., тобто таке право виникає у нього з 01.05.2019р. та продовжується доти, доки договір не буде розірвано або зобов`язання не буде виконано.

У даному випадку договір між сторонами не розривався, а зобов`язання було виконано 07.04.2020р. Тому право на застосування штрафної санкції у вигляді повернення повної вартості послуг існувало у позивача з 01.05.2019р. та припинилось 07.04.2020р. (весь цей строк порушення перевищувало сто двадцять днів та його термін поступово збільшувався). А відлік річного строку позовної давності слід визначати з дати усунення цього порушення, в той час як позивач звернувся до суду з позовом 07.08.2020р., тобто в межах річного строку позовної давності.

Отже, колегія дійшла висновку, що, хоча судом по-іншому обліковувався строк позо-

вної давності, остаточні висновки про те, що позивачем строк позовної давності не пропу-

щено в частині застосування відповідальності у вигляді повернення вартості послуги є правильними.

Що стосується доводів скарги щодо пені, строк позовної давності для стягнення якої також, на думку відповідача, пропущено позивачем, то колегія частково погоджується з відповідачем у цій частині.

Колегія наголошує, що, якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов`язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін.

Встановлено, що суд першої інстанції пеню стягнув за період прострочення: з 01.01.2019р. наступної дати після дати, яка визначена кінцевим строком приєднання до 07.04.2020р., вказуючи, що про порушене право позивач дізнався з відповіді НКРЕКП, яку отримав 14.05.2020р., а позовну заяву подав 07.08.2020р. Але колегія вважає, що суд неправильно обрахував строк давності щодо пені, оскільки вона може бути стягнута в межах року назад від дати подання позову. Оскільки позов подано 07.08.2020, то пеню можливо було стягнуто лише з 07.08.2019р. по 07.08.2020р.

Позивач в позові обрахував пеню з 30.07.2018р. по 16.06.2020р., а суд стягнув її за період з 01.01.2019р. по 07.04.2020р., та позивач в цій частині з рішенням суду погодився, не оскарживши його. Тому в межах заявлених та вирішених судом вимог щодо пені, в межах доводів апеляційної скарги, колегія визначає, що позивачем не пропущено строк позовної давності по пені за період з 07.08.2019р. по 07.04.2020р., тобто за 247 днів, що буде складати: 18 480 х 0,1 : 100 х 247 = 4 564,56 грн. В решті періоду та суми позовна давність по пені позивачем пропущена, що є підставою для відмови в позові в цій частині.

Таким чином, доводи скарги знайшли своє часткове підтвердження при апеляційному розгляді справи, а тому у відповідності до положень п. 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України рішення підлягає зіміні в частині стягнутого розміру пені, з урахуваням чого змінюється в бік зменшення загальна сума стягнення: 18480 + 4 564,56 = 23044,56 грн.

Змінюючи рішення суду, колегія відповідно до приписів статті 141 ЦПК України вирішує питання щодо судових витрат, які у цій справі скаладаються із сум судового збору.

Позивачем сплачено за подання позову на суму 37 410,91 грн. судовий збір в сумі 878,80 грн., а позов задоволено на суму 23 044,56 грн. Тому йому належить до компенсації за рахунок відповідача сума судового збору у розмірі: 23 044,56 х 878,80 : 37410,91 = 541,33 грн.

Відповідачем сплачено за подання апеляційної скарги 912 грн., оспорювалась сума 27 036,24 грн., відмовлено у задоволенні позову на суму 3 991,68 грн. Тому відповідачу належить до компенсації за рахунок позивача: 3991,68 х 912 : 27036,24 = 134,65 грн.

Взаємозарахування визначено судовий збір до стягнення позивачеві з відповідача: 541,33 134,65 =406,68 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року у цій справі в оскаржуваній частині змінити щодо розміру стягнутої суми, зменшивши її до 23 044,56 грн. за рахунок зменшення стягнутої пені до 4 564,56 грн., у зв`язку з чим зменшити стягнуті судові витрати до 406,68 грн.

Резолютивну частину викласти у такій редакції:

«Стягнути з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь ОСОБА_1 за договором про приєднання до електричних мереж № 1710-2783 від 29.12.2017 плату за стандартне приєднання електроустановок у сумі 18 480,00 гривень, пеню за порушення строків виконання зобов`язань у сумі 4 564,56 гривень, судовий збір в сумі 406,68 гривень, а всього - 23 451,24 гривень».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лишеу випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково

Постанова прийнята, складена та підписана 15 червня 2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кримська О.М.

Кочеткова І.В.