Провадження 2/522/2161/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

25 березня 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 ,вподальшому, уточнивши його, про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 24 серпня 2007 року у розмірі 27348,63 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернулась до АТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим між нею та банком укладено договір б/н від 24 серпня 2007 року. Відповідно до цього договору про надання банківських послуг Відповідачка декілька разів отримувала строкові кредити «Товари у розстрочку». Продовжуючи користуватися банківськими послугами, 23 липня 2010 року Відповідачку було ознайомлено з умовами кредитування кредитною карткою « Універсальна» 55 днів льотного періоду, у зв`язку із чим нею було підписано довідку про Умови користування з використання кредитки « Універсальна» 55 днів льотного періоду та отримано кредитну картку № НОМЕР_1 . Кредитний ліміт по даній картці було встановлено 24 січня 2011 року у розмірі 2000 грн. В подальшому вказаний ліміт було змінено та станом на 10 жовтня 2011 року ліміт становив 5300 грн. 04 травня 2011 року відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку , які викладені на банківському сайті, складають між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку із тим, що Відповідачка порушила зобов`язання за кредитним договором у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку « Універсальна» 55 днів льотного періоду, у зв`язку з чим у неї станом на 30 вересня 2017 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 27348,63 грн. На даний час Відповідачка ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Тарасова А.В. від 03 листопада 2017 року відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою суду від 29 січня 2018 року справа прийнята до свого провадження суддею Загороднюком В.І.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року, позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк „Приватбанк заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 серпня 2007 року в розмірі 27348,63 гривень та судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б. від 01 серпня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення по справі від 11 травня 2018 року. Справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 03 жовтня 2019 року.

У судове засідання 03 жовтня 2019 року з`явились представник позивача, відповідач та його представник. Судове засідання відкладено на 25 листопада 2019 року, за заявою представника позивача, для уточнення позовних вимог.

25 листопада 2019 року до суду подано уточнену позовну заяву, за якою позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 24 серпня 2007 року у сумі 27348,63 грн.

У судове засідання 25 листопада 2019 року з`явились представник позивача, відповідач та його представник. Судове засідання відкладено на 05 лютого 2020 року за заявою представника відповідача для ознайомлення з уточненою позовною заявою.

У судове засідання 05 лютого 2020 року з`явились відповідач та її представник. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Судове засідання відкладено на 31 березня 2020 року.

05 лютого 2020 року від відповідача надійшли письмові пояснення по справі, в яких вона просить залишити позов без задоволення та застосувати строк позовної давності.

У судове засідання 31 березня 2020 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, з підстав запровадження на території України карантинних заходів. Судове засідання відкладено на 21 липня 2020 року.

У судове засідання 21 липня 2021 року з`явились представник позивача, відповідач та його представник. Судове засідання відкладено на 30 вересня 2020 року.

У судове засідання 30 вересня 2020 року з`явились відповідач та його представник. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся .

Судове засідання відкладено на 18 листопада 2020 року.

У судове засідання 18 листопада 2020 року з`явились представник позивача, відповідач та його представник. Судове засідання відкладено на 26 листопада 2020 року за заявою представника відповідача.

У судове засідання 26 листопада 2020 року з`явився відповідач. Від представника позивача та відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Судове засідання відкладено на 26 січня 2021 року.

Ухвалою суду від 26 січня 2021 року уточнену позовну заяву представника позивача повернуто без розгляду.

У судове засідання 26 січня 2021 року з`явились представник позивача та відповідач та його представник. Судове засідання відкладено на 15 лютого 2021 року.

У судове засідання 26 січня 2021 року з`явився представник позивача відповідач та його представник. Судове засідання відкладено на 15 лютого 2021 року.

У судове засідання 15 лютого 2021 року з`явилась відповідач. Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомляв. Судове засідання відкладено на 25 березня 2021 року.

У судове засідання 25 березня 2021 року з`явились відповідач та представник позивача.

Представник Позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та зазначила, що у позовній заяві представником Позивача було допущено описку стосовно того за ким саме кредитом у Відповідачки виникла заборгованість, а саме, замість вірного кредитного договору від 23 липня 2010 року щодо отримання кредитки « Універсальна» 55 днів льотного періоду помилково зазначено договір від 24 серпня 2007 року, пояснивши, що 23 липня 2010 року відповідачем було підписано довідку про Умови користування з використання кредитки « Універсальна» 55 днів льотного періоду та нею було отримано кредитну картку № НОМЕР_1 . Кредитний ліміт на даній картці було встановлено 24 січня 2011 року у розмірі 2000 грн. В подальшому вказаний ліміт було змінено та станом на 10 жовтня 2011 року ліміт становив 5300 грн. 04.05.2011 року Відповідачкою було підписано анкету-заяву, відповідно до якої вона висловила свою згоду з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, при цьому вона ознайомлена та згодна із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. При цьому, відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у неї станом на 30 вересня 2017 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 27348,63 грн, яка складається: 5300 заборгованість за кредитним договором; 18570, 12 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1700 грн. заборгованість за пенею та комісією та штрафи відповідно до п. 2.1.1.7 Умов та правил надання банківський послуг; 500 грн. штраф (фіксована частини); 1278 грн. штраф ( процентна складова).

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, вислухавши думку представника позивача та відповідача, приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до АТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 23 липня 2010 року Відповідачкою було підписано довідку про Умови користування з використання кредитки « Універсальна» 55 днів льотного періоду та нею було отримано кредитну картку № НОМЕР_1 . 24.01.2011 року Відповідачкою було отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 04.05.2011 року Відповідачкою було підписано анкету-заяву, відповідно до якої вона висловила свою згоду з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, при цьому вона ознайомлена та згодна із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. В подальшому вказаний ліміт на кредитній картці було змінено та станом на 10 жовтня 2011 року ліміт становив 5300 грн. Як вбачається з виписки по рахунку Відповідачка даним лімітом користувалася, проте, повернула кредитні кошти не в повному обсязі.

Позивач виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем кредитного договору та надав Відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені, що не спростовано стороною відповідача.

Із позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Позивач зазначив, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 30.09.2017 року існує заборгованість у розмірі 27348,63 грн., з яких:

- 5300,00 грн. заборгованість за кредитом;

- 18570,12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 1278,51 грн. штраф (процентна складова).

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Обґрунтовуючи даний розмір заборгованості банк посилався на те, що Банк нараховує відсотки на користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умови та правила надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500.00 грн. + 5% від суми позову.

Згідно інформації у вказаній анкеті-заяві від 04 травня 2011 року ОСОБА_1 висловила свою згоду з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, при цьому вона ознайомлена та згодна із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Факт виконання позивачем своїх зобов`язань за правочином та анкетою-заявою б/н від 04 травня 2011 року, підтверджується, зокрема, поясненнями представника позивача, наданими у позові, випискою по рахунку, що міститься в матеріалах справи.

Між тим, встановлено, що в анкеті-заяві 04 травня 2011 року містяться лише персональні дані відповідача, дата та його підпис. При цьому, у вказаній анкеті-заяві відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме: процентна ставка, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, обов`язковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, який долучений позивачем до матеріалів позовної заяви, визначено, що Заява разом з Пам`яткою Клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт) і Тарифами становить укладений Договір про надання банківських послуг.

У той же час, позивачем, АТ «Приватбанк» не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Пам`ятки Клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг (саме в тій редакції, витяг з якої долучено до позову), Правил надання послуг (виконання робіт) і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договору між сторонами про надання банківських послуг з цими умовами з підписом відповідача.

За вимог ч.1 та 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи із правового аналізу вказаних норм Умови та Правила надання банківських послуг, долучені до анкети-заяви відповідача, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника.

Отже, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору.

Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви позичальника, останній разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт) та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, проте долучений позивачем до матеріалів позовної заяви витяг з Умови та Правила надання банківських послуг, не містять підпису позичальника, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими Тарифами (кредитка «Універсальна), Умовами та Правилами надання банківських послуг (зокрема щодо розміру відсоткової ставки за кредитним договором), які додані до позову та що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

Крім того, долучений до позову витяг із Умови та Правила надання банківських послуг не містять відомостей про дату їх прийняття/затвердження. На сайті позивача https://privatbank.ua/terms відсутні Умови та Правила надання банківських послуг у відповідній редакції станом на день укладення кредитного договору 24.08.2007 року.

Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Отже, додані позивачем, Тарифи, витяг із Умови та Правила надання банківських послуг у зв`язку з відсутністю на них підпису відповідача, суд вважає такими, які не є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17).

Таким чином, за наданим позивачем витягом із умов та правилами надання банківських послуг між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру процентів, штрафів, комісії, оскільки зазначені складові договору не містять підпису відповідача.

Отже, суду не підтверджено належним чином щодо існування за вказаним кредитним договором процентної ставки, визначеного позивачем розміру штрафних санкцій та пені, а отже суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог банку щодо стягнення з відповідача заборгованість за процентами, пенею, комісією та штрафами, тому в цій частині позову суд відмовляє.

У той же час, із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавав факт отримання ним кредитних коштів.

Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідач суду не надав.

Банком наданий розрахунок заборгованості за період з 23.07.2010 року по 30.09.2017 року, відповідно до якого заборгованість за кредитом становить 5300,00 грн.

На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту відповідачем не спростовано та зазначена заборгованість не погашена, суд вважає, що вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту на загальну суму 5300,00 грн. є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України, а тому задовольняє позов в цій частині.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.

Із приводу інших вимог банку щодо стягнення нарахованих банком процентів, пені, комісії та штрафів суд відмовляє.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що за подання даного позову Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням.

Враховуючи те, що позовні вимоги банку були задоволенні лише частково, то суд стягує судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам на суму 310,08 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 16, 203, 207, 509, 524, 525, 526, 530, 536, 549, 550-551, 610-612, 625-626, 629, 638, 639, 640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України; суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д, , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.07.2010 року року у розмірі 5300 (п`ять тисяч триста) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д, , МФО 305299) витрати по сплаті судового збору в розмірі 310 (триста десять) гривень 08 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 06.04.2021 року.

Суддя Ю.Б.Свячена