ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/6724/20
Провадження № 22-ц/4820/274/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Талалай О.І.,

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року, суддя Вдовичинський А.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Малкова Марія Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Далланс», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання,

встановив:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Малкова М.В., ТОВ «Далланс», у якому просила визнати виконавчий напис від 08.09.2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» 49170,32 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила зупинити виконавче провадження відкрите приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. за виконавчим написом №30708 від 08.09.2020 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» 49170,32 грн. у виконавчому провадженні №63727379.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.12.2020 року справу за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.12.2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто останній.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила вищевказані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що хоча її місце проживання зареєстровано у м. Києві, однак фактично вона постійно проживає в м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області в житловому будинку АДРЕСА_1 . З 01.02.2002 року вона постійно працює на посаді бухгалтера у ТОВ «Далланс», що у м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області. За таких обставин, враховуючи вимоги процесуального Закону, наявні правові підстави для розгляду справи у Кам`янець-Подільському міськрайонному суді, оскільки виконавчі дії вчиняються за місцем фактичного проживання та роботи позивача. Однак суд дійшов помилкового висновку про те, що справа підлягає розгляду за місцезнаходженням юридичної особи, відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд», не застосувавши положення ЦПК України щодо альтернативної підсудності.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Передаючи справу на розгляд до іншого суду суд першої інстанції вказав, що оскільки виконавчий напис нотаріуса виконується у м. Києві, місце проживання позивача зареєстроване у АДРЕСА_2 , тому справа підсудна Дарницькому районному суду м. Києва.

Повертаючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки справу за позовною заявою передано на розгляд за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва, тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам закону не відповідають з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 28 ЦПК України регламентує підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України).

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом приватного виконавця є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, спірний виконавчий напис №30708 від 08.09.2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 49170,32 грн. був вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. (а.с. 6-7).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 27.11.2020 року у виконавчому провадженні №63727379 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 у ТОВ «Далланс», в якому остання працює бухгалтером (адреса реєстрації: 32300, Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Індустріальна, 4 (а.с. 6 на звороті).

При вирішенні питання про місце виконання виконавчого напису нотаріуса, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача, зокрема, частина 12 статті 28 ЦПК України передбачає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Враховуючи, що позивач при пред`явленні позову дотримався правил альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

За змістом наведеного можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можуть бути пред`явлено як за місцезнаходженням відповідача (юридичної особи), так і за місцем його виконання.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, місцем виконання виконавчого напису, який ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню, є місце її роботи у ТОВ «Далланс», адреса реєстрації: 32300, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Індустріальна, 4, за яким відбувається звернення стягнення на її дохід.

Зазначена адреса територіально відноситься до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області.

Однак суд помилково ототожнив місце знаходження офісу приватного виконавця з місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, яким, у розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», є місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна.

Приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, при цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.

Місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Відповідний правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 29.10.2020 року у справі №263/14171/19.

Оскільки позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, були пред`явлені позивачем саме за місцем виконання вказаного виконавчого напису, що відповідає вимогам ч. 12 ст. 28 ЦПК України, тому висновок суду першої інстанції щодо необхідності направлення справи до суду за місцем знаходження відповідача є необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу про передачу позову ОСОБА_1 на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва з порушенням норм процесуального права, тому відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Враховуючи, що ухвала Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.12.2020 року про передачу цивільної справи до Дарницького районного суду м. Києвапідлягає скасуванню, ухвала Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.12.2020 року щодо повернення заяви про забезпечення позову також підлягає скасуванню як така, що постановлена на її підставі.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року про передачу справи до Дарницького районного суду м. Києва та ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року про повернення заяви про забезпечення позову скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2021 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

О.І. Талалай