Провадження № 22-ц/812/231/21 Головуючий суду першої інстанції Чулуп О.С
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року м. Миколаїв Справа490/4079/20

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2020 року, постановлену під головуванням судді Чулупа О.С., в приміщенні цього суду, за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Миколаївський районний відділ ДРАЦС) про зобов`язання внести зміни до актового запису,

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2020 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про зобов`язання внести зміни до актового запису.

Доводи позову обґрунтовано тим, що прізвище його батьків є ОСОБА_1 . 14 листопада 1971 року між ним та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу йому та його дружині було присвоєне спільне прізвище « ОСОБА_1 ». Пізніше ним було з`ясовано, що при реєстрації шлюбу уповноваженим працівником сільської ради було допущено помилку в актовому записі про шлюб, де невірно вказане прізвище подружжя, замість « ОСОБА_1 » було зазначене « ОСОБА_1 ». Вказане не узгоджувалось з його особистими документами.

Позивач звернувся до Миколаївського районного відділу ДРАЦС з заявою про внесення виправлень в актовий запис про укладення шлюбу, але йому було відмовлено.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд зобов`язати Миколаївський районний відділ ДРАЦС внести зміни в актовий запис про укладення шлюбу № 38 від 14 листопада 1971 року, зроблений П`ятківською сільською радою Бершадського району Вінницької області і зазначити прізвище чоловіка до шлюбу « ОСОБА_1 » та прізвище подружжя « ОСОБА_1 ».

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за вищезазначеним позовом ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України.

Суд першої інстанції вважав, що відповідач є суб`єктом владних повноважень, а спір про оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про укладення шлюбу за його заявою є публічно-правовим, з огляду на що справа має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив її скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у травні 2019 року він звертався до Миколаївського окружного адміністративного суду з аналогічним позовом. Проте, ухвалою цього ж суду від 17 жовтня 2019 року було закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного відділу ДРАЦС про визнання неправомірною відмови та зобов`язання внести зміни в актовий запис.

У вказаній ухвалі адміністративний суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктивний склад.

Таким чином, Центральний районний суд м. Миколаєва фактично позбавив ОСОБА_1 доступу до правосуддя та можливості захищати свої права.

Миколаївський районний відділ ДРАЦС направив до апеляційного суду заяву про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2020 року без участі їх представника. Крім того, Миколаївський районний відділ ДРАЦС в своїй заяві зазначає, що проти вимог апеляційної скарги заперечень не має.

Сторони у справі повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, проте в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції допустив розгляд справи за відсутності сторін.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2 статті 367 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

У цій справі спірні правовідносини пов`язані з встановленням помилки у написанні прізвища позивача при укладенні шлюбу і залежно від цього - правильності чи помилковості актового запису про укладення шлюбу.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 49 ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, шлюб та ін. (частина 2 статті 49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина 1 статті 9 Закону).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

У пункті 2.13 Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У своїй заяві ОСОБА_1 просив зобов`язати внести зміну в актовий запис про укладення шлюбу у зв`язку з помилкою у написанні прізвища чоловіка та дружини при реєстрації шлюбу.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає насамперед у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не має права виходити за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (частина третя статті 270 ЦК України). Позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина перша статті 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про прізвище подружжя в актовому записі при реєстрації шлюбу, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану. У позовній заяві відсутні доводи за частиною третьою статті 2 КАС України у редакції, чинній на час звернення, щодо неправомірності вказаної відмови відповідача.

Отже позивач не оскаржував відмову внести зміни до актового запису про реєстрацію шлюбу, не просив визнати неправомірними дії відповідача. Він хотів, щоби суд вирішив питання про помилковість вказаної у відповідному записі прізвища подружжя при реєстрації шлюбу, оскільки відповідач відмовив йому через неправильний переклад прізвища самостійно виправити допущену, на думку позивача, помилку.

Тому об`єктом перевірки судом першої інстанції у цій справі є не дотримання відповідачем процедури розгляду звернення позивача про внесення змін до актового запису про укладення шлюбу № 38 від 14 листопада 1971 року й оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення, а встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт помилки в написанні прізвища подружжя при реєстрації шлюбу, і залежно від встановлених обставин вирішення питання про неправильність актового запису та зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису, вказавши прізвище « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ».

Зазначена правова позиція при розгляді таких спорів зазначена Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 14 листопада 2018 року № 425/273/17, від 23 січня 2019 року № 807/45/17, від 13 березня 2019 року № 466/1150/18.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач висловлював подив з приводу того, що у травні 2019 року він звертався з аналогічним позовом до Миколаївського окружного адміністративного суду, де намагався оскаржувати дії відповідача в порядку адміністративного судочинства, проте ухвалою цього суду від 17 жовтня 2019 року провадження у справі було закрито у зв`язку з тим, що такий спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Зазначене свідчить про те, що з огляду на припис частини 5 статті 170 КАС України позивач не зможе реалізувати його право на доступ до суду за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у сторін виник публічно-правовий спір стосовно оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про реєстрацію шлюбу, та вважає, що позов має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Таким чином доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм процесуального права.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України у випадку порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ухвала суду першої інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, що призвели до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та порушує права заявника на гарантії захисту у суді своїх інтересів, а тому вона підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, а саме вирішення питання про відкриття провадження у справі.

З аналізу статті 141 ЦПК України, яка визначає розподіл судових витрат між сторонами, витрати, що понесені стороною при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у справі, підлягають відшкодуванню лише при вирішені спору по суті.

Керуючись статтями 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2020 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зобов`язання внести зміни до актового запису направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 03 лютого 2021 року.