Ухвала

31 травня 2021 року

м. Київ

справа № 185/6186/18

провадження № 61-6695ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року та ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня

2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було ухвалене повторне заочне рішення у цивільній справі № 185/6186/18, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики грошей від 24 жовтня 2017 року

в розмірі 2 000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 52 378, 34 грн; проценти за користування позикою за період з 04 липня 2018 року по 24 липня 2018 року

в розмірі 23 570, 25 грн; три відсотки річних від простроченої суми в розмірі

90, 41 грн, а всього стягнуто 76 039 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від

11 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня

2020 року по цивільній справі № 185/6186/18 повернуто.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року повернуто заявнику.

У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року та ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року та ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року слід відмовити з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову

у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тлумачення частини другої статті 17, пункт 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають рішення, ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Матеріали касаційної скарги та відомості Єдиного державного реєстру судових рішень свідчать, що заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року та ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року

в апеляційному порядку по суті не переглядались, а отже не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги.

З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від

19 грудня 1997 року).

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2020 року та ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя

особа - ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позик.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

М. Ю. Тітов