ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року

м. Харків

Справа № 641/68/21

Провадження № 22-ц/818/2762/21; 22-ц/818/2763/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря: Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс», державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмили Іванівни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 8 лютого 2021 року та на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 11 лютого 2021 року, постановлені суддею Маньковською О.О.,-

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.12.2020 року № 39826984, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на спадкову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за відповідачем ТОВ «Аналітик Фінанс»; поновити запис про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за спадкодавцем ОСОБА_2 .

8 лютого 2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам будь-які дії (передача в оренду, іпотеку та ін.) щодо вказаної квартири.

Заява мотивована тим, що на момент подання позову, вищезазначена квартира належить відповідачу у справі ТОВ «Аналітик Фінанс», який може у будь-який момент розпорядитися нею та продати стороннім особам.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 8 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс». В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 11 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Ухвали суду першої інстанції мотивовані тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвала суду від 11 лютого 2021 року мотивована також неможливістю виконання ухвали суду про забезпечення позову від 8 лютого 2021 року у зв"язку з тим, що змінився власник квартири.

В апеляційних скаргах ТОВ «Аналітик Фінанс», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані ухвали суду першої інстанції та постановити нові рішення, якими залишити без задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Зазначає, що те, що позивач позиціонує себе належним спадкоємцем і вважає, що її права порушені, не надає їй підстав ініціювати вказаний позов про скасування державної реєстрації права власності на іпотечне майно, яке було відчужене за наслідком невиконання ОСОБА_2 своїх фінансових зобов`язань. Позивач здійснює втручання у мирне володіння майном ОСОБА_3 без належних на то підстав, чим порушує саме його майнові права. Суд вийшов за межі своїх повноважень, оскільки позивач не заявляла вимог про заборону відчуження квартири, а заявляла вимоги про накладення арешту та заборону вчинення будь-яких дій щодо квартири. Посилання заявника на договір оренди, який долучено до матеріалів справи та який зазначений в якості доказу, що орендар не виплачує кошти орендодавеці ( ОСОБА_1 ) не могли братись до уваги судом, оскільки позивач не набула ще прав розпоряджатись нерухомими майном (квартирою), а отже була не правомочної укладати такий договір оренди. Документи, що підтверджують право власності ОСОБА_3 ніким не спростовані, дійсні та підтверджують право останнього володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому вчинені судом дії щодо заборони відчуження квартири порушують право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно.Вважає, що суд повинен був застосувати ст. 442 ЦПК України до даних правовідносин з огляду на зміну власника квартири, а отже і належного відповідача та відмовити у задоволенні повторної заяви позивача від 10.02.2021 про повторне вжиття заходів забезпечення позову.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходило. Позивачем надано письмові пояснення в яких вона просить залишити ухвали без змін, а скарги без задоаолення.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на ухвалу суду від 8 лютого 2021 року підлягає задоволенню, а апеляційна скарга на ухвалу суду від 11 лютого 2021 року не підлягає задоволенню з таких підстав.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 150 ЦПК України, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно з частиною третьою статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.12.2020 року № 39826984, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на спадкову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за відповідачем ТОВ «Аналітик Фінанс»; поновити запис про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за спадкодавцем ОСОБА_2 .

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам будь-які дії (передача в оренду, іпотеку та ін.) щодо вказаної квартири.

Заява мотивована тим, що на момент подання позову, вищезазначена квартира належить відповідачу у справі ТОВ «Аналітик Фінанс», який може у будь-який момент розпорядитися нею та продати стороннім особам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 оспорює перехід до ТОВ "Аналітик Фінанс" права власності на нерухоме майно, оскільки вважає, що вона має право на спадщину після смерті свого брата.

Отже, судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір та є підстави припускати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (пункт 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Суд першої інстанції розглядаючи заяву про забезпечення позову 8 лютого 2021 року не пересвідчився хто є власником спірної квартири і помилково вжив заходи забезпечення позову зазначивши власником квартири ТОВ "Аналітік Фінанс", тоді як 5 лютого 2021 року право власності вже було перереєстроване за ОСОБА_4 .

З огляду на це, судова колегія вважає, що ухвала суду від 8 лютого 2021 року підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки спірна квартира не належала відповідачу ТОВ "Аналітік Фінанс" на час вирішення питання про забезпечення позову, що узгоджується з вимогами ч.1 ст.150 ЦПК України.

Що стосується ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову від 11 лютого 2021 року, то вона не підлягає скасуванню, оскільки доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваною ухвалою порушуються права власності ОСОБА_4 колегія суддів відхиляє, оскільки ОСОБА_4 з апеляційною скаргою не звертався. ТОВ "Аналітік Фінанс" не є представником ОСОБА_4 .

В свою чергу ТОВ "Аналітік Фінанс"не навело доводів, яким чином оскаржуваною ухвалою порушуються права товариства.

Пояснення в суді апеляційної інстанції, що до товариства пред"явлено позов не може бути враховано при вирішенні цього процесуального питання.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не має права ініціювати вказаний позов та не набула прав розпоряджатись нерухомим майном не можуть бути враховані колегією суддів, оскільки при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Забезпечення позову не є фактичним вирішенням справи по суті і не порушує прав щодо користування та розпорядження майном, на яке накладено заборону відчуження в рамках забезпечення позову, а лише обмежує його у здійсненні прав на його відчуження на певний період.

Інші аргументи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу на ухвалу суду від 11 лютого 2021 року залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 376,381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 8 лютого 2021 року задовольнити. Ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 8 лютого 2021 року-скасувати і в задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 11 лютого 2021 року залишити без задоволення. Ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 11 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук

повний текст постанови

складено 15 червня 2021 року