Справа № 467/45/21
Провадження № 2/467/102/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу у порядку спрощеного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що за час сумісного проживання з відповідачем ОСОБА_2 без укладення шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дитина проживає разом з нею в м. Южноукраїнську Миколаївської області та перебуває на її повному утриманні. Відповідач ОСОБА_2 , батько дитини, разом з ними не проживає, фактично мешкає в АДРЕСА_1 . Посилаючись на те, що відповідач працездатного віку, проживає окремо, утриманців не має, у добровільному порядку не приймає участі у матеріальному утриманні дитини, прохала суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В заяві, що надійшла в судове засідання, позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила слухати справу у її відсутність, зазначивши, що нерухомого майна на праві власності вона не має, не працює, дитина хронічними захворюваннями не хворіє.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнав та вказав, що нерухомого майна на праві власності він не має, аліменти нікому не сплачує, не працює, а також просив слухати справу у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, сторони проживали однією сім`єю без укладення шлюбу з 2011 року по травень 2020 року.

За час сумісного проживання без укладення шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 3 вересня 2012 року виконкомом Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 3 вересня 2012 року виконкомом Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 29 вересня 2020 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса), після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 зазначала, що неповнолітній син проживає разом із нею та знаходиться на утриманні позивача. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

У відповідності до вимог статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи те, що дитина та відповідач мають задовільний стан здоров`я, відповідач інших осіб на утриманні не має, не працює, суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини.

На думку суду, саме такий розмір аліментів буде достатнім для утримання дитини, оскільки відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи те, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою 20 січня 2021 року.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , що зареєстрована в АДРЕСА_2 )аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 січня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 908 (дев"ятсот вісім) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива