Справа № 135/1038/20
Провадження № 2/135/10/21
РІШЕННЯ

іменем України

24.05.2021 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Ступак Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Ладижині Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ладижинської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.

1. Виклад позиції позивача.

25 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ладижинської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Бажаючи отримати належну йому за законом спадщину, він у серпні 2020 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Причинами, які перешкоджали позивачу вчасно прийняти спадщину позивач зазначає те, що смерть матері, яка проживала з ним разом, хоча була зареєстрована за іншою адресою, стала для нього великою моральною травмою, яка призвела до погіршення його стану здоров`я. Наслідком чого є неодноразові звернення до медичного закладу та проходження курсів лікування. Тому посилаючись на те, що за станом здоров`я, яке потребує тривалого лікування та комплексного обстеження, припинення автомобільного сполучення у зв`язку з встановленням карантину з метою запобігання поширенню на території України вірусу COVID-19, внаслідок чого він не зміг тривалий час виїхати з с. Маньківка Тульчинського району Вінницької області, місця його на той час постійного проживання, до місця відкриття спадщини, а також пропуск ним строку на незначний термін, ОСОБА_1 просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері тривалістю у три місяці.

2. Виклад заперечень відповідача.

22.09.2020 представник відповідача Ладижинської міської ради подав відзив на позов, у якому позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача посилався на те, що зазначені у позовній заяві причини пропуску позивачем строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а саме: велика моральна травма у зв`язку зі смертю матері та погіршення стану здоров`я (постійний великий тиск, хворе серце) не є поважними. Окрім того, вважає, що надана позивачем довідка №847 від 19.08.2020, видана КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради щодо того, що позивач знаходиться на диспансерному обліку в КП «Ладижинська міська лікарня» жодним чином не підтверджує обставини на підтвердження яких його надає позивач, а також не підтверджує існування обставин, які перешкодили позивачу здійснити відповідні дії. Звертає увагу на те, що даний доказ свідчить про те, що станом на дату видачі відповідної довідки позивач перебував на диспансерному обліку з приводу певного діагнозу, а саме відповідним медичним закладом здійснюється спостереження за хворим з певними хронічними захворюваннями, а не про те, що в період з 07.12.2019 по 07.06.2020 у позивача були наявні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі щодо реалізації свого права спадкоємця.

Також не вважає, що встановлений постановою КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19» карантин, а також проживання позивача в с. Маньківка Тульчинського району Вінницької області та відсутність у зв`язку з чим автобусного сполучення не є поважними причинами для пропуску строку подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, оскільки відповідно до п.п.4 п. 2 постанови №211 від 11.03.2020 було заборонено з 12 год 00 хв. 18 березня 2020 року до 22 травня 2020 року регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями). Заборони визначені відповідною постановою не стосувались легкового транспорту, як особистого, так і такого яким надаються послуги в режимі таксі. Вважає, що позивач намагається ввести в оману суд, оскільки навіть якщо припустити, що він проживав в с. Маньківка, в будь-якому випадку він мав змогу дістатись до м. Ладижин, як власним автомобілем марки FORD, модель FUSIONEBONY, 2011, 2011 року випуску, що перебуває у власності позивача виходячи з відкритої інформації, що міститься на сайті НАЗК у деклараціях ОСОБА_1 за 2017 рік та його дружини ОСОБА_5 за 2017 рік та 2019 рік, так і скориставшись послугами служб таксі або допомогою фізичних осіб, які мають у власності легкові автомобілі, можливість здолати пішки відповідну відстань також не слід відкидати.

Крім того, заява про прийняття спадщини може бути подана не тільки особисто спадкоємцем нотаріусу за місцем відкриття спадщини, така заява також може бути направлена відповідному нотаріусу поштовим відправленням.

3. Відповідь позивача на відзив відповідача.

05.10.2020 від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначив, що як вже зазначено в позовній заяві, смерть матері стала для нього великою моральною травмою, яка призвела до погіршення його здоров`я. Вважає, що дана обставина не може ставитись під сумнів, оскільки мати - це найрідніша людина. Втрата найріднішої людини викликала у ньому надзвичайно сильні хвилювання, від яких він дуже довго приходив до тями. Внаслідок таких хвилювань у нього погіршився загальний стан здоров`я, тому він вимушений був неодноразово звертатись до медичної допомоги та проходити лікувальні процедури. Згідно з довідкою №1085 від 05.10.2020, виданою «Ладижинською міською лікарнею» його стан здоров`я погіршувався, загострювався 21.02.2020, 12.02.2020, 18.05.2020, 16.06.2020, 08.07.2020. У ці періоди він звертався за медичною допомогою та проходив курс лікування. Окрім того, після смерті матері необхідно було також проводить загальноприйняті поминальні обряди на 9-й та 40-й день. Коли він займався організацією та проведенням цих обрядів, то просто не міг думати про майнові питання, про необхідність оформити свої спадкові права, адже біль від втрати матері ще не пройшла. Після того як поступово почав приходити до тями після смерті матері з`явились нові об`єктивні, непереборні, істотні труднощі, які перешкодили йому вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Так, з 12 березня 2020 року в Україні було введено карантин через спалах у світі коронавірусу. Таке рішення було прийнято на засіданні Кабінету Міністрів України 11 березня 2020 року. Отже, у зв`язку з карантином, з 12.03.2020 діяльність нотаріальних контор тривалий час була призупинена. На даний час, хоча нотаріуси і здійснюють свою діяльність, але карантин ще не закінчився і обмеження щодо роботи нотаріусів ще мають місце. Тому, вважає, що введення на території України карантину у березні 2020 року з жорсткими обмеженнями щодо здійснення діяльності нотаріусами, призвело до створення об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкодили йому вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, зазначив, що йому виповнилось 64 роки, він постійно хворіє на хвороби серця, тому відповідно до медичних показників відноситься до категорії громадян, які підпадають під категорію найбільш вразливих до захворювання гострої респіраторної хвороби COVID-19. Тому, позивач вимушений був дотримуватись правил та умов карантину та не наражати себе та інших громадян на небезпеку зараження хворобою.

З огляду на зазначене, вважає, що зазначені ним обставини є достатнім доказом непереборності та істотності труднощів в поданні заяви про прийняття спадщини в строк.

Вважає, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення його від спадкування.

Також, враховуючи зазначені обставини та наявність його заінтересованості у прийнятті спадщини, відсутності інших спадкоємців, які б звернулись із заявою про прийняття спадщини, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства, а також беручи до уваги принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист його порушених прав в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає, що визначення йому ОСОБА_1 (спадкоємцю за законом) додаткового строку для прийняття спадщини, не буде суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальним правовим засадам, а тому він просить задовольнити позов та надати додатковий строк - три місяці, що буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини.

ІІ. Пояснення сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свою позовну заяву підтримав повністю, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Клименко І.Ф. підтримала позов та пояснила, що позивач довгий час перебуває на обліку у лікаря кардіолога. Після смерті матері він хвилювався, переживав, його стан здоров`я суттєво погіршився. На підтвердження цього факту у матеріалах справи наявні довідки, що підтверджують звернення до лікарні. Одразу після смерті матері ОСОБА_1 займався похованням, потім лікувався. В цей період почався карантин по всій країні, позивач був усамітнений у с. Маньківка, оскільки остерігався захворіти. Йому не було відомо чи працює нотаріальна контора, оскільки вважав, що на час карантину діють обмеження. В травні, в червні, в липні звертався до лікаря, оскільки стан здоров`я погіршувався. Також звертає увагу на те, строк пропуску строку звернення до нотаріальної контори є незначним, позивач ніколи не відмовлявся від прийняття спадщини, у сукупності є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник відповідача Ладижинської міської ради Бучко О.М. заперечував проти задоволення позову, у судовому засіданні підтримав заперечення викладенні у відзиві на позов та просив відмовити у його задоволенні. При цьому наголосив на тому, що зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є неповажними, він не перебував на стаціонарному лікуванні, а тому мав можливість в межах визначеному законом шестимісячного строку звернутися до нотаріуса із заявою. Окрім того, карантинні обмеження не були абсолютними, нотаріальні контори не припиняли своєї роботи, а міжміське автомобільне та залізничне сполучення було припинено лише на незначний проміжок часу. Більш того, позивач у судовому засіданні підтвердив, що з`являвся в лікарню під час дії карантинних обмежень, у тому числі протягом шести місяців коли він мав звернутися з заявою про прийняття спадщини. Також, наголосив на тому, що позивач погано почувається з 2001 року, а не захворів саме у строк звернення до нотаріальної контори. При цьому зазначив, що позивач двічі відмовлявся від госпіталізації і лікувався амбулаторно, що свідчить, що його стан був не настільки тяжкий. Також вважає, що доказів проживання позивача в с. Маньківка немає, адже він зареєстрований в м. Ладижин, а тому ставиться під сумнів, чи взагалі він був територіально віддалений від м. Ладижин, тобто місця відкриття спадщини і не міг подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Представник відповідача додатково зазначив, що у грудні 2019 року позивач подавав заяву до виконавчої служби на примусове виконання рішення, що також є підтвердженням того, що ОСОБА_1 мав можливість з`явитися до нотаріальної контори. Вважає, що доказів непереборних перешкод суду не надано.

ІІI. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , у віці 88 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, зокрема на квартиру у АДРЕСА_2 , що вбачається з копії рішення №140 від 08 червня 1993 року виконавчого комітету Ладижинської міської ради народних депутатів про безоплатну передачу квартири у власність громадянам м. Ладижин, що проживають в зоні посиленого радіаційного контролю (а.с.14); копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від18 червня 1993 року виданого ОСОБА_4 (а.с. 15-16); копією технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що власником квартири являється ОСОБА_4 , ідеальна частка 1 (а.с.12-13, 17,18).

Як вбачається з відповіді Другої тростянецької державної нотаріальної контори №574/01-16 від 17.11.2020 спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в даній нотаріальній конторі не заводилась (а.с. 93).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином покійної ОСОБА_4 , що вбачається з копії свідоцтва про народження № НОМЕР_3 , де матір`ю ОСОБА_1 записана ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_6 (а.с.10).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру сформованого 19.08.2020, за вказаними параметрами запиту інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 20, 21).

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що вбачається з копії паспорта позивача серія та номер НОМЕР_4 (а.с. 6).

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №375/02-31 від 19 серпня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 19).

ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку в КП «Ладижинська міська лікарня», факт його хвороби підтверджую медичною довідкою за № 847 від 19.08.2020 (а.с.5).

З копії довідки №1085 від 05.10.2020, виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 лікарем кардіологом ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку в КП «Ладижинська міська лікарня» з діагнозом: стабільна стенокардія 2 ФК. Атеросклеротичний та післяінфарктний (1998) коронаросклероз, міокардіосклероз, аортосклероз. Гіпертонічна хвороба 3 стадія, 2 ступінь, ризик ускладнення дуже високий, гіпертензивне серце, гіпертрофія лівого шлуночка. У 2020 році неодноразово звертався до кардіолога з приводу загострення хвороби, а саме: 21.01.2020, 12.02.2020, 18.05.2020, 16.06.2020, 08.07.2020. Від госпіталізації відмовлявся у зв`язку з карантином. Хворому призначено амбулаторне лікування (а.с. 77).

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки FORD, модель FUSION EBONY, 2011, 2011 року випуску, що вбачається з витягу інформації, що міститься на сайті НАЗК у деклараціях ОСОБА_1 за 2017 рік та його дружини ОСОБА_5 за 2017 рік та 2019 рік (а.с. 35-61).

Відповідно до даних публічної кадастрової карти України, відстань від м. Ладижин Вінницької області до с. Маньківка Тульчинського району Вінницької області автомобільною дорогою складає біля 9 км. (а.с. 62).

Крім того, судом досліджено копію заяви ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа про стягнення з боржника КП «Ладжитлосервіс» одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду, датовану 27.12.2019 (а.с.64).

З копії відповіді на запит Ладижинської міської ради, наданою Другою тростянецькою державною нотаріальною конторою Вінницької області №449/01-16 від 28.09.2020, вбачається, що в період з березня 2020 року по червень 2020 року робота Другої тростянецької державної нотаріальної контори не припинялася (а.с. 65).

Разом з тим, згідно з листом Міністерства юстиції України щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину №1534/19.5/32-20 від 17.03.2020, на період дії карантину в усіх державних нотаріальних конторах доцільно обмежити прийом громадян, зокрема не допускати скупчення людей у приміщенні контори (а.с.74).

Згідно з рекомендаціями Нотаріальної палати України на час дії карантину з метою убезпечення від масового поширення вірусної інфекції рекомендовано нотаріусам здійснювати всі можливі профілактичні заходи для призупинення особистого прийому громадян (а.с. 75-76).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є лікарем кардіологом в Ладижинській міській лікарні пояснила, що ОСОБА_1 є її пацієнтом, який протягом десяти років знаходиться на обліку, оскільки переніс інфаркт, у зв`язку з чим потребує постійного нагляду лікаря - кардіолога. Також позивач хворіє на гіпертонічну хворобу. Періодично приходить на амбулаторний прийом у зв`язку з погіршенням стану здоров`я і проходить відповідне лікування. Останнім часом у позивача дійсно почастішали гіпертонічні кризи. Стан здоров`я середнього ступеня тяжкості. Після грудня 2019 року стан здоров`я погіршився у зв`язку з пережитим стресом, смертю матері. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 відноситься до зони ризику під час коронавірусної інфекції, а тому його хвилювання щодо можливого захворювання на коронавірус є обґрунтованими та можуть суттєво вплинути на погіршення його стану здоров`я.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори пояснила, що на час дії карантинних обмежень з 18 березня 2020 року нотаріальна контора працювала, прийом громадян проводився, консультації надавалися телефоном, живих черг не було, було рекомендовано звертатися в телефонному режимі. Окрім того, шаблон заяви був розміщений на дверях нотаріальної контори. Зазначила, що була можливість направити заяву поштою, а також у приміщенні контори була розміщена скринька для звернень громадян.

ІV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, у позивача у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 виникло право на прийняття спадщини за законом.

У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори зазначаючи про наявність у нього істотних труднощів для вчинення цих дій, однією із поважних причин не вчинення такої дії зазначає пандемією коронавірусу SARS-CoV-2.

Крім того, вказує і зазначене підтверджується матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в КП «Ладижинська міська лікарня» з діагнозом: стабільна стенокардія 2 ФК. Атеросклеротичний та післяінфарктний (1998) коронаросклероз, міокардіосклероз, аортосклероз. Гіпертонічна хвороба 3 стадія, 2 ступінь, ризик ускладнення дуже високий, гіпертензивне серце, гіпертрофія лівого шлуночка. У 2020 році неодноразово звертався до кардіолога з приводу загострення хвороби, а саме: 21.01.2020, 12.02.2020, 18.05.2020, 16.06.2020, 08.07.2020. Від госпіталізації відмовлявся у зв`язку з карантином. Хворому призначено амбулаторне лікування (а.с. 77).

Також вказав на те, що строк, який він пропустив, є незначним, оскільки із заявою до нотаріуса за місцем відкриття спадщини він звернувся 19 серпня 2020 року, а спадкодавець, його мати ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Предметом доказування у справі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Враховуючи, що Законодавець не визначив переліку причин, які є поважними при пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання про те, чи є причина його пропуску поважною.

Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника, інших осіб, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення дій у визначений законом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

В ході розгляду справи доведено, що позивачем пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із встановленням на всій території України карантину відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12 березня 2020 року, який станом на 24 травня 2021 року не припинено.

Крім того, дослідивши документи наявні в матеріалах справи суд приходить до висновку, що надані докази на підтвердження хворобливого стану у позивача і проходження останнім медичного лікування амбулаторно у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я у період строку подачі заяви про прийняття спадщини (6 місяців), є непереборними обставинами, що виникли незалежно від волі позивача, у зв`язку із чим визнаються судом істотними труднощами для вчинення дій пов`язаних із поданням заяви для прийняття спадщини.

Пояснення позивача об`єктивно підтверджуються відповідними письмовими доказами, які відповідачем не спростовані.

Отже, стан здоров`я позивача є тією непереборною обставиною, що виникла незалежно від його волі, пов`язану з істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Окрім того, запроваджений на всій території України карантин з метою з метою запобігання поширенню на території України COVID-19 також обмежив дії спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини. Саме ці обставини суд визнає поважними. Поряд з чим суд також бере до уваги доводи позивача про те, що він як спадкоємець за законом після смерті матері, пропустив на незначний термін установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, і те, що інших спадкоємців на прийняття спадщини не має.

Доводи представника відповідача про те, що захворювання ОСОБА_1 не є поважною причиною пропуску шестимісячного строку, не приймається до уваги, оскільки, згідно з представленими письмовими доказами, вбачається, що у період строку подачі заяви про прийняття спадщини його стан здоров`я дійсно погіршився, що зумовлено амбулаторним лікуванням.

Твердження представника відповідача про те, що пандемія не була перешкодою для звернення з заявою про прийняття спадщини, оскільки у позивача є власний транспорт, відстань від с. Маньківка у якому самоізолювався ОСОБА_1 до м. Ладижин є незначною, та те, що позивач відвідував лікарню та звертався до виконавчої служби суд до уваги не приймає, оскільки Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 до 31.08.2020 в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень, а тому необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) унеможливило своєчасне подання ОСОБА_1 заяви про вступ у спадщину.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що ОСОБА_1 міг направити заяву про прийняття спадщини скориставшись послугами поштового зв`язку, до уваги суду не беруться, оскільки позивач ОСОБА_1 знаходиться в групі ризику, що підтверджується показами свідка лікаря ОСОБА_7 , а направлення заяви поштовим зв`язком потребує з`явитися до відділення пошти, необхідності контактувати з працівниками пошти, потенційно наражало б позивача на ризик захворіти.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Таким чином, враховуючи строк пропуску звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , встановлений ст. 1270 ЦК України, а також передбачене Законом право спадкоємця у будь-який час протягом 6-місячного строку звернутися з заявою про прийняття спадщини і цей строк не може бути меншим та відсутність встановленого законом обов`язку спадкоємця передбачити на майбутнє неможливість звернення з такою заявою у будь-який проміжок часу шестимісячного періоду через непередбачувані обставини (хвороба, карантин, за станом здоров`я), з огляду на встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд визнає поважними причини пропуску строку позивачем для звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса і вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи обставини справи, задоволення позову не зачіпає та не порушує прав інших спадкоємців померлої.

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 11, 12, 27, 81, 83, 89, 197, 198, 200, 206, 258, 259, 263, 264,265, ч.4 ст.268, ст.273 ЦПК України і на підставі ст.ст.1220,1222,1223,1268,1269,1270,1272 ЦК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ладижинської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , тривалістю три місяці, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Костянтинівка, Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_4 , громадянин України, паспорт серія та номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

- представник позивача ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 ;

- відповідач Ладижинська міська рада Вінницької області, , місцезнаходження: вул. П. Кравчика, 4, м. Ладижин, Вінницька область.

Рішення складено та підписано суддею 02.06.2021.

Суддя