Справа № 942/485/20
Провадження № 22-ц/810/132/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04 лютого 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Луганської В.М.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 23 грудня 2020 року

за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 23 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

За змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було заявлено вимоги про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Від сплати судового збору у даній справі позивач звільнений лише за вимогою про поновлення на роботі.

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Скаржником до апеляційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у сумі 1261,21 грн.

Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності з Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до підп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно підп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становив 2102 грн.

Отже, ОСОБА_1 сплачено судовий збір лише за одну вимогу майнового характеру, а тому йому слід доплатити судовий збір у сумі 1261,20 грн виходячи із мінімальної ставки судового збору, яка становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час звернення позивача із позовною заявою та 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (2102 х 0,4 =840,80 грн х 150%), для приєднання до матеріалів справи надати до Луганського апеляційного суду документ про оплату вказаних витрат, які перерахувати за наступними банківськими реквізитами або сплатити онлайн на офіційному веб-порталі Судова влада України: http://court.gov.ua/sudytax/:

Отримувач коштів ГУК у Луг.обл./МТГ м.Сєвєр/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37991110

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0012499

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Луганський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється апелянт і йому надається строк для усунення недоліків.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 23 грудня 2020 року залишається без руху із наданням скаржнику строку для усунення недоліків щодо сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, п. 3 ч. 4 ст. 356, ч. 2 ст. 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 23 грудня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди залишити без руху, запропонувавши останньому усунути недоліки апеляційної скарги, зазначені в тексті ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не виправлення недоліків апеляційної скарги протягом вказаного терміну апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Луганська