ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Харків

Справа № 635/326/21

Провадження № 22-ц/818/3118/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 ,

Заінтересована особа: Східне міжрегіональне управління міністерства юстиції Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2021 року (суддя першої інстанції Карасава І.О.),

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами,-

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася до суду із заявою, у якій з урахуванням уточнень просила встановити факт родинних відносин, а саме, що померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідною бабусею заявника ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові померла її двоюрідна бабуся ОСОБА_3 . З 2009 року по день смерті заявник мешкала однією сім`єю в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 . Необхідність спільного проживання була обумовлена тим, що померла ОСОБА_3 була самотньою особою, не мала дітей та інших близьких родичів поряд. Заявник здійснювала догляд за ОСОБА_3 , купувала ліки та потім здійснила поховання. Чоловік померлої ОСОБА_3 є ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 був двоюрідним братом рідного дідуся заявника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно їх свідоцтв про народження були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були рідними братами. Заявник зазначає, що підтвердити факт народження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не має можливості, оскільки відсутні зв`язки з Російською Федерацією, де є їх місце народження. Також, на підтвердження родинних зв`язків заявник додала фотокартки, інші письмові документи та вказала свідків, які могли б підтвердити вказані обставини.

В заяві також посилається на те, що після смерті двоюрідної бабусі, вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , але їй було відмовлено, оскільки доступ до цієї інформації є конфіденційним та розголошенню не підлягає, а заявник не входить до кола осіб, які мають право на отримання повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_3 .

Також ОСОБА_1 вказала, що встановлення факту родинних відносин їй необхідно для подальшого звернення до нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про смерть, яке в подальшому має бути пред`явлене у нотаріальній конторі.

У поясненнях заінтересована особа зазначила, що діючим сімейним законодавством України до компетенції відділів державної реєстрації актів цивільного стану не віднесено функції визначення родинних зав`язків між особами, тому вважає, що вона не має бути залученою до участі у розгляді справи.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 не додала до заяви про встановлення факту родинних відносин доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, та довідку про неможливість відновлення втрачених документів, не довела, що встановлення факту родинних відносин станом на час розгляду цієї справи матиме для неї юридичне значення та спричинить виникнення у неї будь-яких суб`єктивних прав.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права, зокрема ст.376 ЦПК України, положень Конституції України та не відповідає практиці Європейського Суду, а також ухвалене без вивчення будь-яких доказів.

В обґрунтування скарги викладає обставини справи аналогічні тим, які вказані у заяві про встановлення факту та зазначає, що судом першої інстанції не наведено норм законодавства, які б перешкоджали задоволенню заяви ОСОБА_1 . Суд не звернув увагу на надані докази, зокрема, довідки про поховання, документи з прокуратури та поліції, що видані на ім`я заявника, фотокартки, відео, поштовий конверт, скріншот розмов та фіксування викликів швидкої допомоги померлій. Стверджує, що суд, відмовляючи у задоволенні заяви, не виклав доводів по суті щодо вирішення питання наявності родинних відносин, а зазначив про відсутність доказів втрати довідки, які неможливо отримати будь-де.

У відзиві на апеляційну скаргу заінтересована особа зазначає, що не є органом, до повноважень якого чинним законодавством віднесено поновлення порушених прав, які є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Зокрема, п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення через його втрату, знищення архівів тощо; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові, про що свідчить незавірена копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане 10 листопада 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), актовий запис №17754 (а.с.9).

Чоловік померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (свідоцтво про шлюб на а.с.12) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про шлюб а.с.12, свідоцтво про смерть міститься на а.с.11).

Батьком ОСОБА_4 був ОСОБА_6 (свідоцтво про народження а.с.10), який зі слів заявника є рідним братом ОСОБА_7 , який в свою чергу є рідним дідусем заявника ОСОБА_8 .

Проте, доказів на підтвердження доводів рідства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не надано, за твердженнями заявника у зв`язку із знаходженням таких відомостей на території РФ. На підтвердження будь-яких звернень для їх отримання або неможливість вчинення вказаних дій також нічого суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_5 (свідоцтво про народження а.с.15).

ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_9 (свідоцтво про народження а.с.13), яка є матір`ю ОСОБА_10 (свідоцтво про народження а.с.7).

З відповіді Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) за №8428/22.1-10 від 1 грудня 2020 року вбачається, що заявнику відмовлено у отриманні свідоцтва про смерть ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що відсутні підстави для отримання нею вказаного свідоцтва, оскільки відповідні відомості є конфіденційними і розголошенню не підлягають (а.с.16-17).

З відповіді КНП Харківської обласної ради «Центр медичної допомоги та медицини катастроф» вбачається, що виклики швидкої допомоги на адресу ОСОБА_3 здійснювалися «зятем», «племінницею» та «подругою» (а.с.18). Також заявником надано документи, які підтверджують її витрати на поховання ОСОБА_3 (а.с.28-30), фотокартки та копію конверту на її ім`я направлене за адресою померлої, а також копії чеків на придбання ліків.

Судова колегія зауважує, що надані докази, зокрема, чеки на ліки, з яких не вбачається їх придбання саме заявником для ОСОБА_3 , відомості про виклики швидкої, копія конверту, витрати заявника на поховання, фотокартки, відеозапис та скріншот переписки не є безспірними доказами саме родинних відносин, які б були підставою для задоволення заяви ОСОБА_1 , а є лише свідченням їх спілкування чи спільного проживання, з огляду на те, що за твердженням заявника вона не може отримати докази рідства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , між тим, на підтвердження таких свідчень суду доказів не надано. Вимог щодо встановлення періоду спільного проживання заявника з ОСОБА_3 заява не містить.

Як вірно зазначив суд першої інстанції ОСОБА_1 не надала доказів про відмову у отриманні нею документів, які б посвідчували факт родинних відносин.

Згідно ст.1261,1262,1263 ЦК України спадкоємцями можуть бути тільки рідні особи - родичі. Поряд з цим, ст.1265 ЦК України передбачено спадкування за законом іншими родичами до шостого ступеня споріднення включно. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця.

Відтак, спорідненість, власне кровні родинні зв`язки, є спорідненістю зі спільного походження, на відміну від свояцтва, яке засноване на відношенні осіб, які не грунтуються на походженні однієї особи від іншої, а стосуються зв`язків родичів подружжя. Отже, заявник не входить до лінії споріднення з ОСОБА_3 , адже просить встановити факт родинних відносин з дружиною двоюрідного діда, який їй потрібен для подальшого спадкування після смерті останньої.

Отже, судова колегія вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки заявник не відноситься до будь-якого ступеня споріднення з ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги в більшості є ідентичними доводам заяви про встановлення факту, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, висновки суду є достатньо аргументованими.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, а також висновків суду щодо розміру визначеної моральної шкоди не спростовують.

Частиною першою статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Підстав для перерозподілу судових витрат не вбачається.

Керуючись, ст. ст. 294, 315, 352, 362, 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду, у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 15 червня 2021 року