Справа № 441/877/19 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 22-ц/811/3517/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 10 листопада 2020 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Комарнівська міська рада Городоцького району Львівської області, про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати виконавчий комітет Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області внести зміни в книгу реєстрації народжень, актовий запис №03 від 12.03.2018 року про народження ОСОБА_3 , вказавши батька на підставі рішення суду ОСОБА_1 .

Провадження у даній справі відкрито 23 липня 2019 року.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 08 квітня 2020 року в справі призначено судову генотипоскопічну (генетичну) експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вивезення за межі кордонів України ОСОБА_3 , як матір`ю ОСОБА_2 , так і іншими особами.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_2 має намір виїхати разом із дитиною за межі України до завершення розгляду справи, а тому невжиття заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання майбутнього рішення суду та проведення в справі необхідних експертиз.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 10 листопада 2020 року заяву позивача ОСОБА_1 задоволено.

Заборонено ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти дії щодо вивезення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жительки АДРЕСА_1 ) за межі України.

Ухвалу суду оскаржила відповідач ОСОБА_2 , просить її скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що позивачем не доведено її дійсних намірів вивезти дитину за межі України, а тому це є лише його домислом та міркуванням.

Звертає увагу, що з моменту подання позову 15.05.2019 року, дитину можна було вже неодноразово вивезти за межі України, однак, цього не зроблено, що також, на переконання апелянта, свідчить про надуманість тверджень позивача.

Наголошує, що вжиті судом заходи забезпечення обмежують їхнє з дитиною право на вільне пересування, що є неприпустимим.

В судове засідання апеляційного суду відповідач та третя особа не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено і справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення позивача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України, серед яких є, зокрема, заборона на вчинення певних дій.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, гарантоване статтею 33 Конституції України право на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, може бути обмежене лише у виняткових випадках, які встановлюються законом.

Так, зокрема, випадки тимчасового обмеження права на виїзд за межі України встановлені статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Отже, за своєю правовою природою та порядком застосування, заходи забезпечення позову не є тотожними із заходами тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а тому обраний позивачем спосіб забезпечення позову, шляхом заборони вивезення за межі України дитини, відносно якої він просить встановити своє батьківство, не відповідає вимогам статті 150 ЦПК України, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить у своїй заяві.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 10 листопада 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони вивезення за межі кордонів України дитини ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 04 червня 2021 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.