Справа № 316/2210/19
Провадження № 2/316/29/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.,

за участю секретаря судового засідання Журавльової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання приміщення суду в м.Енергодарі Запорізької області цивільну справу №316/2210/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Галька Назар Олександрович до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» про визнання частково недійсним п. 1.1 договору від 17.03.2009 року, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (далі позивач), звернулось до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором №490142739 від 17.03.2009 року в розмірі 92427,08 грн., а також понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір №490142739 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» надав відповідачу кредит в сумі 24729,77 грн., а відповідач зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, комісію за дії банку, а також виконати інші умови договору та повернути Банку кредит відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором.

18.12.2012 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги №2012-1-2/1, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк», включно і до ОСОБА_1

27.12.2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали Договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) №27/12/2012-01, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», включно і до ОСОБА_1 .

Станом на 07.10.2019 року заборгованість у відповідача перед позивачем становить 92427,08 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 24318,18 грн., заборгованість за відсотками 20772,34 грн., заборгованість за пенею 47336,56 грн.

Відповідачу направлялась вимога про погашення розміру заборгованості однак у добровільному порядку заборгованість за Кредитним договором сплачена не була.

Представник позивача зазначає, що підставою звернення до суду стало невиконанням відповідачем зобов`язань з повернення кредиту (а.с.2-6).

Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 26.11.2019 року (а.с.71), враховуючи також і клопотання сторони позивача у п.2 вимог позову (а.с.5), розгляд справи було призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов по вказаній справі.

Зазначена ухвала суду, разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами, була направлена судом (а.с.72) за зареєстрованим місцем проживання відповідача згідно даних інформаційної довідки з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.69), яка співпадає з даними адреси місця проживання відповідача зазначеною у п.п.9.2. п.9 «Назви, адреси та реквізити сторін» Кредитного договору №490142739 від 17.03.2009 року (а.с.10).

Ухвалою суду від 12.02.2020 року зроблено перехід від спрощеного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та прийнято до свого провадження зустрічний позов, призначено підготовче судове засідання (а.с.130-131).

Ухвалою суду від 07.04.2020 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду (а.с.145).

В судове засідання сторони не з`явились.

Представником позивача поштовою кореспонденцією було надіслано до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача Галька Н.О., який діє на підставі ордеру, не погоджуючись з позовними вимогами, на адресу суду 26.12.2019 року надав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 82-84).

Представник відповідача ОСОБА_2 26.12.2019 року подав до суду зустрічну позовну заяву, у якій зазначив, що по обставинам справи, 17.03.2009 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір №490142739, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» надав відповідачу кредит в сумі 24729,77 грн., а відповідач зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,01%, річних та комісію за дії банку, що вчиняються на користь Позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов`язань за цим договором у розмірі 2% від суми кредиту за кожний місць користування Кредитом, а також виконати інші умови договору та повернути Банку кредит відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутних послуг, але в будь-якому випадку не пізніше 17.03.2019 року. Пунктом 1.1. кредитного договору передбачено сплату комісії за дії Банку, що вчиняються на користь Позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов`язань за цим договором у розмірі 2% від суми кредиту за кожний місяць користування кредитом, а також виконати інші умови Договору. Вважає, що дана вимога умови договору протирічить низки законів та підлягає визнанню недійсним. Просить визнати недійсним п.1.1 договору від 17.03.2009 року, №490142739 в частині «та комісію за дії Банку, що вчиняються на користь Позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов`язань за цим Договором (надалі комісія за управління кредитором) у розмірі 2% (2 відсотків) від суми Кредиту за кожний місяць користування кредитом, а також виконати інші умови Договору» та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. та витрати на послуги адвоката.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.03.2009 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №490142739 (далі Кредитний договір) відповідно до умов п.п.1.1., 1.2., 1.8 п.1. якого ЗАТ «Альфа-банк» надав відповідачу кредит в сумі 24729,77 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача № НОМЕР_1 в «Альфа-Банк» відкритий для зарахування коштів на повернення заборгованості та відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі виплачувати проценти за користування кредитом, комісію за управління кредитом, повернути кредит та виконувати інші умови визначені даним договором, в сумах та у строки визначені Графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту не пізніше 17.03.2019 року Крім того, п.п.1.4 п.1 кредитного договору, сторони визначили зобов`язання позичальника (відповідача по справі), в разі неналежного виконання зобов`язань за цим договором, сплату штрафів та пені (а.с.7-10).

Відповідно до п.п. 8.4 п.8 кредитного договору, сторони реалізуючи свої права, що встановлені ст.259 ЦК України, домовились про те, що позовна давність за спорами, що випливають із даного договору, включаючи, але не обмежуючись, відшкодуванням збитків, сплати неустойок (штрафів, пені) тощо, становить 50 (п`ятдесят) років. Сторонами встановлено, що вказане застереження до Договору є договором про збільшення позовної давності (а.с.10).

Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статями 626, 628 ЦК України договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

18.12.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги №2012-1-2/1 (а.с.35-44), відповідно до умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Альфа-Банк», включно і до ОСОБА_1 (відповідача по даній справі) за кредитним договором, що підтверджується Витягом з акту приймання-передачі реєстру Боржників від 18.12.2012 року (а.с.45).

27.12.2012 року ТОВ ФК «Кредит-Капітал» та Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали Договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01 (а.с.46-58), відповідно до умов якого ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ ФК «Кредит-Капітал», включно і до включно і до ОСОБА_1 (відповідача по даній справі) за кредитним договором, що підтверджується Витягом з акту приймання-передачі реєстру Боржників від 27.12.2012 року (а.с.59).

Згідно ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно приписів ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На адресу відповідача зазначену у кредитному договорі, позивачем надсилалась претензія про невиконання умов договору №490142739 в сумі 92427,08 грн. та рекомендовано у строк до 29.01.2013 року на надані реквізити погасити дану заборгованість (а.с.60).

Крім того, позивачем також і 19.09.2019 року на адресу відповідача зазначену у кредитному договорі, поштовою кореспонденцією, надсилалась вимога про погашення кредитної заборгованості в загальній сумі 92427,08 грн., яка включає розмір заборгованості за тілом кредиту 24318,18 грн., розмір заборгованості за відсотками 20772,34 грн. та розмір заборгованості за пенею в сумі 47336,56 грн. на зазначений у вимозі рахунок позивача у строк в 10 (десять днів) з моменту отримання даної вимоги та роз`яснено можливість примусового стягнення заборгованості (а.с.26-27).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Матеріали справи не містять доказів, у тому числі на час розгляду даної справи судом, що відповідачем було здійснено у добровільному порядку частково або у повному обсязі погашення заборгованості за Кредитним договором на користь первинного кредитора «Альфа-Банк» або на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал» або на користь ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (позивача по справі) частково або у повному обсязі.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не може перевищувати один рік (пункт 1 частини 2 статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Згідно п.1 ч.2 ст.248 ЦК України до вимог про стягнення неустойки встановлена позовна давність в один рік, а отже до вимог про стягнення пені можливим є застосування строку позовної давності, проте, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності, у тому числі і до пені, з огляду на наступне.

Укладений кредитний договір встановлював окремі зобов`язання, які деталізували обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачав самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку.

Як встановлено, відповідач повинен був повернути первинному кредитору ЗАТ «Альфа-Банк» кредит та всі сукупні нарахування за ним, у строк до 17.03.2019 року (п.п.1.1. п.1 Кредитного договору) (а.с.7).

Тобто, право позикодавця вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. Тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання позичальником обов`язку з його внесення і обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18).

Верховний Суд України в постанові від 18.05.2016 року у справі № 6-474цс16 від 18.05.2016 року, зазначив, що аналіз норм статті 266, частини 2 статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Представник відповідача ОСОБА_2 , у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі також в зв`язку зі спливом строку позовної давності, оскільки строк виконання основного зобов`язання було змінено на 29.01.2013 рік, а банк звернувся до суду в листопаді 2019 року (а.с. 82-84).

Відповідно до п.п.8.4 п.8 кредитного договору, сторони, реалізуючи свої права, що встановлені ст.259 ЦК України, домовились про те, що позовна давність за спорами, що випливають із даного договору включаючи, але не обмежуючись, відшкодуванням збитків сплати неустойок (штрафіф, пені) тощо, становить 50 (п`ятдесят) років. Сторонами встановлено, що вказане застереження до цього договору є договором про збільшення позовної давності, тому підлягають застосуванню (а.с.10).

Судом встановлено, що сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам ч.1 ст.259 ЦК України, а саме що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, в зв`язку з цим розрахунок слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі, ураховуючи періодичність платежів, визначених договором.

При вирішенні питання щодо розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною 3 ст.551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 4 статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Розмір боргового зобов`язання (тіло кредиту), позивачем зазначено в сумі 24318,18 грн., при цьому розмір пені визначено в сумі 47336,56 грн., з чого вбачається, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов`язання, при цьому, позивачем зазначено, що у відповідача заборгованість за комісією становить 0 грн. (а.с.4).

Враховуючи зазначене, правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові 03.09.2014 року по справі №6-100цс14, суд вважає можливим застосувати до вимог щодо розміру пені яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, положення ч.3 ст.551 ЦК України, визначивши розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача такою, яка дорівнює розміру заборгованості за тілом кредиту, тобто в сумі 24318,18 грн.

Щодо зустрічних позовних вимог відповідача ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Галька Н.О., вимог про визнання частково недійсним п. 1.1 договору від 17.03.2009 року, суд приходить до наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно вз ч.2 ст.1050 ЦК України.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Згідно п.1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних та комісію за дії банку, що вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов`язань за цим договором у розмірі 2% від суми кредиту за кожен місяць користування кредитом.

Станом на 07.10.2019 року заборгованість у відповідача перед позивачем за відсотками 20772,34 грн.

Судом встановлений, як вбачається з матеріалів справи, факт укладення кредитного договору №490142739 від 17.03.2009 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі ЗАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 , про що свідчать особисті підписи сторін. Таким чином, при підписанні кредитного договору відповідач погодився з усіма умовами даного правочину і взяв на себе зобов`язання щодо його виконання. (а.с.7-10).

Враховуючи положення чинного законодавства України, відповідач мав можливість не вступати у кредитні зносини з банком, але натомість погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень.

Враховуючи вищевикладене, за наявних у справі матеріалів та доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором наявна станом на 07.10.2019 року в загальному розмірі 69408,7 грн., яка складається з розміру заборгованості за тілом кредиту в сумі 24318,18 грн., розміру заборгованості за відсотками 20772,34 грн., розміру заборгованості за пенею в сумі 24318,18 грн., а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Галька Н.О. до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», відмовити в повному обсязі.

Згідно приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжним дорученням від 03.10.2019 року, позивачем за первісним позовом було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 1921 грн. (а.с.1).

Судові витрати за зустрічним позовом відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

Згідно платіжного доручення №5433 від 03.10.2019 року позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 1921 грн. (а.с.1), загальний розмір позовних вимог заявлених до відповідача позивачем становив суму у 92427,08 грн., суд задовольнив позивні вимоги частково в загальній сумі 69408,7 отже розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, буде становити 1442,59 грн.

З урахуванням вищезазначеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 28, 76-82, 89, 95, 141, 247, 263, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (, р/р. НОМЕР_3 АТ «Райффайзен Банк Аваль», адреса реєстрації: 03035, м.Київ, вул.Сурікова, буд.3а) заборгованість за кредитним договором №490142739 від 17.03.2009 року в загальному розмірі 69408 (шістдесят дев`ять тисяч чотириста вісім) гривень 7 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (, р/р. НОМЕР_3 АТ «Райффайзен Банк Аваль», адреса реєстрації: 03035, м.Київ, вул.Сурікова, буд.3а) судовий збір в розмірі 1442 (одна тисяча чотириста сорок дві) гривні 59 копійок.

В задоволені зустрічної позовної заяви відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. М. Бульба