Справа № 296/9063/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судових засідань Світко Т.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Черкес Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (далі - позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 23884,50грн. основної заборгованості з оплати за надані послуги, 6557,30грн. нарахованих штрафних санкцій, а всього 30441,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 22 січня 2020 року між ТОВ «ІСРА БЮТІ» (далі - постачальник) та ОСОБА_1 (далі - відповідач) було укладено договір № 3 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше (далі - Договір).

Враховуючи, що відповідач своїм підписом у Договорі погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з Правилами, додатковий його підпис на самих Правилах не потрібен.

Згідно вказаних умов Договору відповідачу було надано послуги з розстроченням платежів «Послуги косметологічний комплекс по догляду за обличчям» (далі - послуги), встановленою вартістю 29965 гривень 00 копійок. Надання послуг відповідачу засвідчена підписом відповідача на договорі.

Умовами Пакету фінансування визначеними в Договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами по 2996,50грн. до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору.

Також згідно з п. 1.1., п. 1.3. Договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше № від 07.06.2019 року всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов Договору були відступлені Постачальником на користь позивача в момент підписання Договору - 22 січня 2020 року.

Про відступлення прав вимоги за Договором відповідач повідомлений в письмовій формі, згідно п. 8.1. Договору.

Станом на 20 жовтня 2020 року відповідач не виконала прийнятих на себе відповідно до положень умов Пакету фінансування та п. 10.4.2. Договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманих Послуг. Так, за весь період дії Договору відповідачем в якості оплати вартості отриманих Послуг було сплачено: 22.01.2020 року - 2996,50 гривень (платіж при отриманні Послуг); 24.02.2020 року 1980,00 грн.; 06.03.2020 року 800,00 грн.; 26.06.2020 року 2299,00 грн.

Пунктами 12.2-12.3 Договору визначено, що уразі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів Відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Крім того, згідно положень п.12.4. Договору, у разі прострочення Відповідачем сплати платежів на строк більше 30 (тридцяти) календарних днів, останній зобов`язаний за першою вимогою Позивача протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з Пакетом фінансування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складає 30441,80 грн, в тому числі: 23884,50 гривень - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості наданих Послуг; 6557,30 гривень - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2 -12.3 Договору.

Ухвалою від 02 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з викликом у судове засідання.

12.03.2021 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Також вказала, що договір було укладено в електронній формі, проте, позивач не довів, що був укладений договір між ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та нею. Належного розрахунку суми заборгованості та її складових не має. Також до позову не додано доказів отримання ліцензії на надання фінансових послуг, в тому числі і на надання позики. Договір в особистому кабінеті вона не підписувала і не укладала. Підприємство не мало права надавати фінансові послуги у вигляді позики. Позивач не є фінансовою установою, яка може надавати такі позики.

Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просить розглянути справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду не заперечує (а.с. 3 зворотній бік).

Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні. Відповідач пояснила, що до другої половини березня 2020р. неофіційно працювала в ТОВ «ІСРА БЮТІ» та дійсно підписала договір на надання косметичних послуг та мала щомісяця сплачувати їх вартість, однак умови не читала, оскільки договір викладено маленькими літерами. Виходячи з домовленостей з працівниками косметичного салону один раз в місяць їй надавалися косметичні послуги, при цьому їх оплату вона проводила по факту надання таких послуг. Загалом нею було сплачено більше 8 тис. гривень, а послуг отримано на 5 тис. грн. Оскільки виникла заборгованість по заробітній платі частина коштів була зарахована в червні місяці 2020р. в рахунок оплати за послуги, а інша частина є боргом ТОВ «ІСРА БЮТІ» перед відповідачкою. Вказала, що не має наміру надалі отримувати послуги, оскільки їй не сподобався результат, та у разі задоволення позову їй доведеться їздити в м. Київ, щоб отримати послуги на суму, яка буде стягнута судом у разі задоволення позову.

Суд, заслухавши відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант груп» ( далі - Процесинг - центр) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСРА БЮТІ» (далі - постачальник) укладено договір № про участь постачальника в системі ПлатиПізніше (Факторингу) (а.с. 14).

Згідно п. 1.1. Договору, постачальник постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає Процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за Договорами з клієнтами. А Процесинг - центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником Процесинг - центру прав разом з усіма правами вимоги до клієнта, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. Сторони домовляються при цьому діяти відповідно до Правил участі постачальника в системі Плати Пізніше, поточна редакція яких діє згідно Наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 року (далі - правила), які затверджуються Процесинг-центром та є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що товари (послуги) постачаються клієнтам постачальником за заявками, погодженими Процесинг-центром.

Згідно п. 1.3 Договору, права вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів (послуг) та право власності на поставлені клієнтам товари відступаються Постачальником на користь Процесинг-центра в момент підписання відповідного договору з клієнтом.

Відповідно до п.3.1. Договору визначено, що Процесинг-центр здійснює оплату Постачальнику суми фінансування за товари (послуги) згідно Договорів з Клієнтами у паперовій формі протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання Процесинг-центром вказаних в Правилах документів від Постачальника. У випадку укладення Договору з Клієнтом в електронній формі, протягом 1 (одного) банківського дня з моменту його підписання за допомогою електронного підпису.

Розрахунки між сторонами здійснюються в гривнях шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідної сторони (п.3.2. Договору).

Також встановлено, що між ТОВ «ІСРА БЮТІ» (постачальник) та ОСОБА_1 (клієнт) укладено Договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше (Договір) № 3 від 22 січня 2020 року (а.с. 6).

Згідно п. 8.1 Договору визначено, що клієнт отримує товари (послуги) у постачальника на умовах цього Договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання цього договору всі існуючі і майбутні права постачальника за цим договором відступаються на користь Процесинг-центра (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп»).

Згідно п. 2, п.3 Договору пакет фінансування обрано "Десять платежів +" по 2996,50грн. щомісяця на суму 29965, у тому числі платіж при укладанні договору. Зокрема оплата повинна була проводитися до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору.

Відповідно до п. 8.2. Договору, порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається за цим Договором та Правилами отримання товарів в Системі Плати Пізніше в редакції згідно Наказу №05/02-18 від 05.02.2018 (далі Правила), що є невід`ємною частиною цього договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пунктом 9.1. Договору визначено, що якщо за умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання Клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього Договору Клієнтом та Постачальником. У разі якщо момент підписання цього Договору не співпадає у часі з моментом надання Клієнту товарів (послуг), Клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому, датою отримання Клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання Клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис Клієнта на цьому Договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації.

Пункт 9.3. Договору передбачає, що підписами на цьому Договорі сторони засвідчують здійснення клієнтом на момент підписання цього Договору оплати Платежу при укладанні цього Договору в сумі 2996,50грн у повному розмірі, передбаченому пакетом фінансування.

Згідно графіка сплати місячних платежів було встановлено 9 платежів по 2996,50грн., які підлягали оплаті до 20 числа кожного місяця починаючи з лютого 2020 року та по 20 жовтня 2020 року.

Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що Правила отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше є невід`ємною частиною договору.

Позивач вказує, що станом на 20 жовтня 2020 року відповідач не виконала прийнятих на себе відповідно до положень умов Пакету фінансування та п. 10.4.2. Договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманих Послуг. Так, за весь період дії Договору відповідачем в якості оплати вартості отриманих Послуг було сплачено: 22.01.2020 року - 2996,50 гривень (платіж при отриманні Послуг); 24.02.2020 року 1980,00 грн.; 06.03.2020 року 800,00 грн.; 26.06.2020 року 2299,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 20.10.2020 заборгованість відповідача за штрафними санкціями становить 6557,30 грн., заборгованість за основним зобов`язанням становить 23884,50 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Суд не погоджується з посиланням позивача на положення, які регулють договір лізингу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу було відступлено право вимоги до відповідача на підставі укладеного договору з ТОВ «ІСРА БЮТІ», а саме за надані косметологічні послуги по догляду за обличчям.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

При цьому статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

За приписами статей 512, 514 ЦК України - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника.

Позивач вказує, що ним було проведене факторингове фінансування ТОВ «ІСРА БЮТІ» (постачальника) за відступлені на його користь права вимоги до відповідача згідно укладеного договору та пакету фінансування, а відповідач повинен був сплачувати щомісячні платежі на рахунок позивача під час отримання косметологічних послуг від ТОВ «ІСРА БЮТІ», однак порушив свої зобов`язання.

В силу ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами підставність своїх вимог до відповідача.

Зокрема, позивачем не доведено право здійснення фінансових операцій з факторингу (факторингове фінансування) згідно умов договору від 07.06.2019р.

Крім того, позивач обґрунтовуючи позов послався на розрахунок заборгованості та на Правила отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше, які розміщені на веб-сайті paylater.com.ua. в електронному вигляді, як невід`ємні частини спірного договору.

Однак, позивачем не надано належних доказів того, що станом на 22.01.2020 були розміщені Правила отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше в редакції згідно наказу №05/02-18 від 05.02.2018, саме в тій редакції і з тим самим змістом, копія яких надана суду. Дані Правила не містять підпису відповідача, а тому не є належним доказом письмового узгодження сторонами їх змісту. Відтак Позивачем не підтверджено достовірність доказу Правил отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше в редакції згідно наказу №05/02-18 від 05.02.2018, наданого суду та не доведено факт ознайомлення відповідача з їх змістом, та факт розміщення в мережі Інтернет на відповідному сайті для їх ознайомлення Клієнтами з тим же самим змістом, роздруківка яких додана до позовної заяви.

Також, позивачем (Процесинг-центр) не надано доказів здійснення оплати на рахунок ТОВ «ІСРА БЮТІ» (постачальник) суми фінансування за товари (послуги) згідно договорів з клієнтами у паперовій формі, як це передбачено п. 3.1., п.3.2. Договору № від 07.09.2019 року.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд вважає, що згідно положень Закону України «Про захист прав споживачів», а також норм ЦК України оплата має здійснюватися саме за надані послуги.

Як вказувалося вище, п.9.1 Договору №3 від 22.01.2020 року визначено, що у разі якщо момент підписання цього Договору не співпадає у часі з моментом надання Клієнту товарів (послуг), Клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому, датою отримання Клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання Клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис Клієнта на цьому Договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації.

Отже, згідно домовленостей сторін договору доказом отримання послуг є підписання первинних документів, а саме накладної або акту за результатами отримання послуг, оскільки дата підписання договору та дата надання клієнту послуг в майбутньому не співпадає.

Тобто, оскільки момент підписання Договору не співпадав у часі з моментом надання відповідачу послуг, відповідач повинна була отримувати послуги лише на підставі іншого первинного документа (накладної або акту).

Проте, позивачем не надано суду жодного первинного документу (накладної або акту), який би свідчив про отримання послуг та їх складових, а також, коли саме такі послуги відповідач отримала. При цьому, слід зауважити, що датою отримання відповідачем послуг вважається саме дата підписання відповідачем відповідного первинного документа (накладної або акту).

Оскільки позивачем не підтверджено факт надання послуг відповідачу, не можна вважати, що у ТОВ «ІСРА БЮТІ» виникло право вимоги до відповідача за надані послуги. Відповідно не можна вважати обґрунтованими доводи позивача про набуття ним права вимоги до відповідача, оскільки не можливе виникнення зобов`язання за послугою, яка не була фактично надана.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачем не було доведено обставини на які він посилається при зверненні до суду з даним позовом, а тому, відсутні підстави для його задоволення.

Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, суд з урахуванням приписів ст.141 ЦПК України не стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», місцезнаходження за адресою: 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, 21, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 07.06.2021.