Справа № 458/1028/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09.02.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

09.11.2020 позивач ОСОБА_1 подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати їх шлюб, зареєстрований 11.08.2020, актовий запис № 4, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 850 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами.

11.08.2020 позивач вдруге уклав шлюб з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Від сумісного проживання мають двоє дітей, які вже є повнолітніми. Перший раз розлучились в 1998 році. Після другої реєстрації шлюбу між ними постійно виникають сварки, скандали та непорозуміння і остаточно припинили подружні відносини з вересня 2020. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими та суперечить його інтересам, що є підставою для розірвання їх шлюбу.

Ухвалою суду від 27.11.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач . ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву не подала.

09.02.2021 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

11.08.2020 року виконкомом Нападівської сільської ради Калинівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис за №4, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 11.08.2020.

У шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають.

Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження його шлюбу з відповідачкою є неможливим і суперечить його інтересам на підставі ст. 110 СК України звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі.

Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу.

З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, те, що сторони не мають неповнолітніх дітей, не виявили бажання примиритись і зберегти сім`ю, зокрема позивач наполягав на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя.

Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840, 80 грн. за подання позовної заяви.

Вирішуючи питання судових витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного.

У матеріалах справи є договір-квитанція №186 адвоката Павлової В.Є. про отримання від ОСОБА_1 за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви про розірвання шлюбу в сумі 900 грн.

Водночас, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу належним чином не підтверджені, оскільки позивачем надано лише квитанцію про отримання від позивача коштів за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви про розірвання шлюбу.

Оскільки, позивачем не підтверджено понесених нею витрат на правничу допомогу належними доказами, тому такі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який зареєстрований 11.08.2020 виконкомом Нападівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис за №4.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 (ІН- НОМЕР_2 ) судові витрати в справі у вигляді судового збору в розмірі 840, 80 грн.

Відмовити в стягненні з ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 850 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН- НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ).

Дата складення судового рішення 09.02.2021.

Суддя О.І. Кшик