Справа № 570/2968/18
Номер провадження 2/570/245/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

представника позивачки, адвоката Ошурка Й.М.

відповідачів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне за правилами загального позовного провадження

цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що 01 лютого 2018 року між позивачкою, як позикодавцем, та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , як позичальниками, був укладений договір позики на суму 13667,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 01 липня 2018 року становить 359715,44 грн., зі строком повернення не пізніше 01 травня 2018 року, факт отримання грошей підтверджується власноручно виконаною позичальниками розпискою, завіреною їх власними підписами, в установлений договором строк позичальники суму позики не повернули, позивачка звернулася з позовом до суду і просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором позики, інфляційні втрати та відсотки за користування позиченими коштами.

27 жовтня 2021 року від представника позивачки ОСОБА_6 , адвоката Ошурка Й.М. до суду надійшла заява, в якій він просить залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення на користь ОСОБА_6 17713,70 гривень інфляційних втрат.

Позивачка ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце і час розгляду справи вона була повідомлена своєчасно і належним чином, від її представника, адвоката Поліщука Д.В., до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, та участі його довірительки - ОСОБА_6 , позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник позивачки ОСОБА_6 , адвокат Ошурко Й.М., в судовому засіданні позов, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві. Зазначив, що 01 лютого 2018 року між позивачкою та відповідачами було укладено договір позики, сума якої підлягає стягненню, крім того, стягненню підлягає сума згідно розрахунку відсотків за користування позикою, як це передбачено ст.1048 ЦК України.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, підтримала пояснення ОСОБА_2 , зазначила, що 13667,00 доларів США це загальна сума заборгованості, яка включає 4000,00 доларів США суму основного боргу і суму відсотків по лютий 2018 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що в 2011 році позичили разом з ОСОБА_1 у позивачки 4000,00 доларів США, зобов`язання виконували належним чином, але настав час, коли вони не змогли платити і утворилася заборгованість, після чого позивачка витребувала в них розписку на 13667,00 доларів США. Зазначив, що за домовленістю, за користування коштами були встановлені відсотки, а саме: 5% від суми, що становило 200,00 доларів США на місяць, які сплачувалися на постійній основі до 2018 року, а потім відсотки сплачувалися не регулярно, всі виплати позивачка записувала в окремий зошит, який зберігався у неї. Не погоджуються з вказаною в позові сумою. Просить позов задоволити частково.

Свідок ОСОБА_7 , який є чоловіком позивачки, в судовому засіданні дав показання, що відповідачі неодноразово позичали гроші у них з дружиною, оскільки знали, що гроші вони мають від продажу квартири в м.Калуш. Коли почалися проблеми зі сплати позики, вони зустрілися з відповідачами і зобов`язали написати розписку на суму, яка включила в себе суми всіх позик а також відсотки за користування такою. Показав також, що облік вівся дружиною, тому він не знає коли і в якій сумі кошти відповідачі сплачували. Крім того, показав, що пропозиції від відповідачів вирішити дане питання були, але без конкретики. Тобто, ведучи розмови про те, щоб домовитися стосовно суми, яка буде повернута, відповідачі не запропонувати віддати навіть одну гривню.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 01 лютого 2018 року між позивачкою, як позикодавцем, та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , як позичальниками, був укладений договір позики на суму 13667,00 доларів США, зі строком повернення не пізніше 01 травня 2018 року, про що зазначено в розписці, копія якої долучена до матеріалів справи, а оригінал був досліджений судом. Позивачка виконала свої зобов`язання за договором і передала відповідачам обумовлену суму грошей, що підтверджується вказаною розпискою, яка вчинена ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і завірена їхніми підписами. Однак, позичальники не виконали взяті на себе обов`язки і в установлений договором строк суму позики не повернули. Згідно курсу НБУ станом на 01 липня 2018 року сума позики становить 359715, 44 грн.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не належним чином виконували свої зобов`язання за договором позики, виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідачі не погашають, тобто в наявності є порушення прав позивачки, за захистом яких спрямоване її звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а отже підлягає до задоволення і сума заборгованості з врахуванням відсотків за користування позиченими коштами, підлягають стягненню. Розрахунок відшкодувань матеріальних втрат та санкцій, проведений позивачкою, сумніву у суду не викликає, тому суд погоджується з цим розрахунком.

Враховуючи заяву представника позивачки, адвоката Ошурка Й.М., відповідно до ст.257 ч.1 п.5 ЦПК України, є можливим залишити без розгляду частину позовних вимог, зокрема вимогу про стягнення інфляційних втрат в сумі 17713,70 грн.

В зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена при подачі позову до суду. Однак суд вважає, що судовий збір з відповідачів необхідно стягнути пропорційно задоволеним вимогам. Оскільки гроші позичали обоє відповідачів, то суму судового збору необхідно розділити між ними порівну.

Керуючись ст.ст.76, 78, 141, 257 ч.1 п.5, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 530, 536, 610, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики - задоволити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 :

- на користь ОСОБА_3 :

заборгованість за договором позики від 01 лютого 2018 року в сумі 13667 (тринадцять тисяч шістсот шістдесят сім) доларів США 00 центів, що у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ на 01 липня 2018 року становить суму 359715 (триста п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот п`ятнадцять) гривень 44 копійки;

відсотки за користування коштами, отриманими за договором позики від 01 лютого 2018 року за період з 01 лютого 2018 року по 01 липня 2018 року в сумі 25012 (двадцять п`ять тисяч дванадцять) гривень 54 копійки,

а всього стягнути 384727 (триста вісімдесят чотири тисячі сімсот двадцять сім) гривень 98 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на рахунок UA0017295 (Отримувач коштів ГУК у Рівненській області/Рівненський район. Банк одержувача - Казначейство України (ЕАП). Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 38012494. Код класифікації доходів бюджету 22030101. Призначення платежу - судовий збір (Рівненський районний суд Рівненської області), судовий збір в сумі 1923 (одна тисяча дев`ятсот двадцять три) гривні 64 копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 на рахунок UA0017295 (Отримувач коштів ГУК у Рівненській області/Рівненський район. Банк одержувача - Казначейство України (ЕАП). Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 38012494. Код класифікації доходів бюджету 22030101. Призначення платежу - судовий збір (Рівненський районний суд Рівненської області), судовий збір в сумі 1923 (одна тисяча дев`ятсот двадцять три) гривні 64 копійки.

Частину позовних вимог, зокрема про стягнення з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 інфляційних втрат в сумі 17713 (сімнадцять тисяч сімсот тринадцять) гривень 70 копійок - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 04 листопада 1997 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідачка - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 08 січня 1998 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 20 липня 1998 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Повний текст рішення виготовлено 27 травня 2021 року.

Суддя Остапчук Л.В.