Єдиний унікальний номер 233/7715/19
Номер провадження 22-ц/804/109/21
Єдиний унікальний номер 233/7715/19
Номер провадження 22-ц/804/109/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Азевича В.Б., Никифоряка Л.П.,

секретар Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Варче», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України про встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом (суддя першої інстанції Наумик О.О. повний текст рішення складено 10 вересня 2020 року),

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Варче», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України про встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом. Просив суд встановити факт нещасних випадків пов`язаних з виробництвом, які сталися з позивачем на підприємстві ТОВ «Варче» 19 грудня 2014 року о 13 годині 30 хвилин та 02 березня 2016 року о 12 годині 30 хвилин.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2020 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Варче», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України про встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач, та подав апеляційну скаргу, вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги вказує на те, що 19 грудня 2014 року позивача викликав до себе директор підприємства ТОВ «Враче» і попросив виточити вал для установки з виробництва шлакоблоку. В процесі обробки вала за допомогою напилка рука позивача накрутилась на вал, та в результаті чого отримав переломи лівої кінцівки, в тому числі, один відкритий. Директор на своєму автомобілі доставив його до травмпункту та запропонував щомісячно відшкодовувати матеріальну шкоду, якщо буде надана згода, щоб в медичних документах було зазначено «Побутова травма». З 19 грудня 2014 року по 20 лютого 2015 року, позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КУ «ЛПУ ДЛ № 5».29 квітня 2015 року встановлено ІІ групу інвалідності.

02 березня 2016 року під час отримання другої травми на виробництві, позивач на ТОВ «Варче» вже не був оформлений, але фактично продовжував працювати. Під час роботи, ліву руку разом із одягом накрутило на вал. Як і у грудні 20147 року, позивача було доставлено до травмпункту на автомобілі директора. 03 березня 2016 року проведено операцію і ампутацію лівої кінцівки. Директором було запропоновано відшкодувати матеріальну шкоду, якщо буде надана згода, щоб в медичних документах буде зазначено «Побутова травма 02 березня 2016 року».

Наголошує на тому, що суд першої інстанції посилався на «Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних завхорбвань і аварій на виробництві», затверджений Постановою КМУ від 30.11.2011 року №1232. Порядок №1262 регламиентує саме дії роботодавця при настанні нещасного випадку на виробництві. Адміністрація ТОВ «Варче» порушила не тільки порядок розслідування нещасного випадку, але й приховала обидва випадки травмування.

Також вказує, що суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність факту отримання травми під час роботи на ТОВ «Варче», прийнявши за основу докази які були надані відповідачем. Не погоджується з поясненнями свідків та наголошує на тому, що вони є заінтересованими особами та підпримують позицію підприємства, заперечували факт травмування на робочому місці.

Суд першої інстанції недостатньо дослідив обставини, при яких були отримані травми. Специфіка ушкоджень прямо вказує на те, що вони спричинені при роботі на токарному станку, тому травми носять виробничий характер. Суд недостатньо перевірив доводи про механізм отримання тілесних ушкоджень.

Позивач просив рішення Костянтиинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Від директора ТОВ «Варче» Борджгуа М.Ш., надійшов відзив на апеляційну скаргу, вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи. Просив рішення залишити без змін.

ОСОБА_2 начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Давиденко Л.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, вважає, що рішення є таким, що ґрунтується на засадах верховенства права та є законним і обґрунтованим. Просив рішення залишити без змін.

Учасники справи у судовому засіданні наполягали на позиціях викладених в скарзі та запереченнях на неї.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01.03.2011 по 01.05.2015 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Варче»:

-наказом №3-к від 01.03.2011 року був прийнятий робочим;

-наказом №14-к від 21.11.2011 року був переведений на посаду начальника механічного цеху;

-наказом 2-К від 01.05.2015 року був звільнений за ст. 39 КЗпП України - за власним бажанням у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності.

Зазначена обставина підтверджена відповідними записами у трудовій книжці позивача (а.с. 5-6), копіями відповідних наказів ТОВ «Варче» (а.с.38, 40, 42), виданих на підставі заяв позивача (а.с. 39, 41, 43).

За повідомленням Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» за №01/14/2192 від 31.10.2019 ОСОБА_1 19.12.2014 о 14-05 звернувся до травмпункту травматологічного відділення КНП «БЛІЛ КМР» Медичне заключення №4531 від 19.12.2014 (час травмування 19.12.2014 о 13:30), зі слів постраждалого, травма побутова. 02.03.2016 о 13:15 ОСОБА_1 звернувся до травмпункту травматологічного відділення КНП «БЛІЛ КМР» Медичне заключення №900 від 02.03.2016 (час травмування 02.03.2016 о 12:30), зі слів постраждалого, травма побутова (а.с.7).

Звернення ОСОБА_1 як 19.12.2014, так і 02.03.2016 зафіксоване у Журналі нещасних випадків невиробничого характеру по травмпункту відділення КУ «ЛПУ МЛ №5» м. Костянтинівки (а.с.109, 131), запис про що вказує на побутовий характер отриманих позивачем травм.

З виписки з медичної карти стаціонарного хворого, Консультаційного висновку спеціаліста, убачається, що з 02.03.2016 по 19.04.2016 ОСОБА_1 перебував у травматологічному відділенні КУ «ЛПУ міська лікарня №5» м. Костянтинівки.

Виписка містить посилання на те, що під наглядом травматолога ОСОБА_1 знаходиться з 19.12.14, коли після побутової травми 19.12.14 (ліва рука потрапила у станок) звернувся до травмпункту КУ «ЛПУ МЛ №5» м. Костянтинівки, де після огляду черговим лікарем зроблені р-грамми лівого передпліччя косий перелам дист. Треті діафиза променевої кістки, на р-граммах лівого плеча і ліктьового суглобу перелам с/3 діафиза плечової кістки з кутовою деформацією уламків відкритої спереду, задній вивих кісток передпліччя. З 19.12.14 по 20.02.15 знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КУ «ЛПУ МЛ №5» м. Костянтинівки з діагнозом: важка множинна травма верхньої кінцівки. Здавлення і великі рвані рани лівого передпліччя і плеча. Відкритий вивих лівого передпліччя, відкритий перелам внутрішнього виростка лівого плеча зі зміщенням, закритий уламковий перелам с/3 лівого плеча зі зміщенням, закритий гвинтоподібний перелам н/3 ліктьової кістки лівого передпліччя зі зміщенням, некроз кожних лоскотів лівого передпліччя. Посттравматична невропатія лівого ліктьового нерва. 19.12.14 року зроблені операції: ПХО, репозиція вивиху лівого передпліччя, ЧКО АВФ стержневого типу.

02.03.16 року повторна побутова травма (ліву руку затягнуло у рухомий механізм). Встановлений діагноз: відкрита рефрактура с/3 лівої плечової кістки. Закритий перелам хірургічної шийкми лівої плечової кістки. Велика рвана рана с/3 н/3 лівого плеча з ураженням лівої плечової артерії на рівні с/3. Травматичний шок.

02.03.16 року і 03.03.16 року ОСОБА_1 було прооперовано: 1) ПХО ран лівого плеча; 3) пластика лівої плечової артерії аутовенознозним трансплантатом; 5) ампутація лівого плеча на рівні с/3 (а.с.8,9).

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК, серії 10 ААВ №453363, ОСОБА_1 , оглянутому вперше 29.04.2015 року, встановлена ІІ група інвалідності за загальним захворюванням на строк до 01.05.2016 року (а.с.44).

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК, серії АВ №0597480, ОСОБА_1 , оглянутому повторно 18.04.2017 року, встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням безстроково (а.с.12).

24.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до директора ТОВ «Варче» ОСОБА_3 із заявою про організацію розслідування нещасного випадку, що стався з ним 19 грудня 2014 року (а.с.15), на яке листом за №14 від 05.07.2019 року позивачу було повідомлено про те, що на підприємстві ТОВ «Варче» у 2014 році нещасні випадки не відбувалися.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведений той факт, що травми 19.12.2014 і 03.02.2016 року пов`язані з його роботою на підприємстві відповідача.

Апеляційний суд погоджується з даним висноком суду першої інстанції

Пунктом 9 діючого «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого ПКМ України від 17.04.2019 №337, передбачено:

«Розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання. У разі встановлення факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати їх настання».

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, станом на 19.12.2014 року та 02.03.2016 року визначав «Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затверджений постановою КМ України від 30.11.2011 №1232 (далі Порядок 1232), дія якого поширювалася, зокрема на власників підприємств або уповноважених ними органів (роботодавців), на працівників, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично допущені до роботи роботодавцем.

Порядком 1232 було визначено, що розслідування проводилося у разі виникнення нещасного випадку, що стався у процесі виконання з працівником трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання травми (п.7);

-про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа свідок нещасного випадку повинні негайно повідомити керівника робіт, який безпосередньо здійснює контроль за станом охорони праці на робочому місці, чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до надання необхідної допомоги потерпілому. У разі настання нещасного випадку безпосередній керівник робіт зобов`язаний, зокрема: терміново організувати надання першої невідкладної допомоги потерпілому, забезпечити у разі потреби його доставку до лікувально-профілактичного закладу; негайно повідомити роботодавця про те, що сталося; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку обстановку на робочому місці та машини, механізми, обладнання, устаткування у такому стані, в якому вони були на момент настання нещасного випадку (п.8);

-лікувально-профілактичний заклад повинен був, зокрема передати протягом доби на паперовому носії екстрене повідомлення про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок на виробництві за формою згідно з додатком 1: підприємству, де працював потерпілий; робочому органові ВД ФССНВ за місцезнаходженням підприємства, де працював потерпілий; територіальному органові Держгірпромнагляду за місцем настання нещасного випадку; закладові державної СЕС, який здійснював державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, де працював потерпілий (п.9).

Пункт 10 Порядку 1232 регламентував дії роботодавця після одержання повідомлення про нещасний випадок, зокрема зобов`язував протягом доби утворити комісію та організувати проведення розслідування.

Обставинами, за якими нещасний випадок визнавався таким, що пов`язаний з виробництвом, пп.1 п.15 Порядку 1232 визначав зокрема виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.03.2011 року оп 01.05.2015 року перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Варче».

З трудової унижки позивача вбачається, що 01.03.2011 року був принятий до відповідача на роботу в якості робітника. 21.11.2011 року був переведний на посаду начальник механічного цеху. 01.05.2015 року був звільнений за власним бажанням (т.1 а.с.6).

За повідомленням Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» за №01/14/2192 від 31.10.2019 ОСОБА_1 19.12.2014 о 14-05 звернувся до травмпункту травматологічного відділення КНП «БЛІЛ КМР» Медичне заключення №4531 від 19.12.2014 (час травмування 19.12.2014 о 13:30), зі слів постраждалого, травма побутова. 02.03.2016 о 13:15 ОСОБА_1 звернувся до травмпункту травматологічного відділення КНП «БЛІЛ КМР» Медичне заключення №900 від 02.03.2016 (час травмування 02.03.2016 о 12:30), зі слів постраждалого, травма побутова (а.с.7).

Звернення ОСОБА_1 як 19.12.2014, так і 02.03.2016 зафіксоване у Журналі нещасних випадків невиробничого характеру по травмпункту відділення КУ «ЛПУ МЛ №5» м. Костянтинівки (а.с.109,131), запис про що вказує на побутовий характер отриманих позивачем травм.

З наданих позивачем доказів не вбачається, що дані травми він отримав на робочому місці.

Клопотань про призначення експертизи про механізм отриманих пошкоджень в обох випадках травмування від позивача та його представника ані до суду першої ані до суду апеляційної інстанцій не надходило.

Також до суду апеляційної інстанції не надходило будь яких клопотань про допит свідків, які не були з поважних причин допитані у суді першої інстанції.

Дадана до суду апеляційної інстанції копія виписки з диплому № НОМЕР_1 про підсумкові оцінки успішності за час навчання у середньому професійно технічному училищі № 32 м. Ереван, підтверджує отримання позивачем ОСОБА_4 , на підтвердження його роботи токарем.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, директор ТОВ «Варче» пояснив, що йому нічого не відомо про травми позивача на підприємстві.

Наданий до суду апеляційної інстанції штатний розпис ТОВ «Варче» з 01.01.2014 року не містить посади начальника механічного цеху.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власні або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах врегульована Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок), чинним на день виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пунктів 10 та 11 зазначеного Порядку роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний протягом доби утворити комісію з проведення розслідування нещасного випадку у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування. До складу такої комісії входять керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії), представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, представник первинної профспілки (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці), а також представник підприємства, інші особи.

Пунктом 14 Порядку передбачено, що Комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з`ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити, пов`язаний чи не пов`язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження.

Суд першої інстанції правильно вказав, що розслідування нещасного випадку проводиться роботодавцем після одержання повідомлення про нещасний випадок на виробництві, проте, встановивши, що відповідне повідомлення роботодавцю позивачем не надавалося, жодного розслідування нещасного випадку відповідно до Порядку № 1232 не проводилося та позивачу не було відмовлено у складенні відповідного акту, суд дійшов обґрунтованого висновку, що його вимоги про зобов`язання відповідача скласти акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 є передчасними.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 26 січня 2021 року було зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України надати індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що містить інформацію про страховий стаж, заробітну плату та сплату страхових внесків страхувальниками за 2014-2016 роки.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5), вбачається, що протягом всього 2014 року позивачу нараховувалась заробітна плата. За 2015 рік нарахування здійснюваолись з січня по квітень. За 2016 рік відомості відсутні.

Тобто факт находження позивача у трудових відносинах з 2014 року по 04 квітня 2015 року належним чином підтверджений та соронами не заперечується.

Факт перебування позивача у трудових відносинах з ТОВ «Варче» у 2016 році формою ОК-5 не підтверджується.

З наданих позивачем медичних документів вбачається, що травми у 2014 році та у 2016 році ним було отримано в побутових умовах, що підвтеджується випискою з медичної картки хворого та відповіді з лікарні і інших доказів на спростування цих доказів суду не надано (а.с.7-8).

Належних та допустимих доказів, що травми було отримано позивачем під час здійснення осонової роботи суду не надано.

Відмову Головного Управління Держпроаці у Донецькій області про відмову у пороведенні розслідування у зв`язку зі спливом строку давності ОСОБА_1 в встановленому законом порядку не оскаржив.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно медичного висновку № 4531 від 19.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_5 після отримання побутової травми 19.12.2014 року (ліва рука потрапила у колесо) звернувся до травмпункту, де після огляду черговим лікарем зроблені р-грамми лівого передпліччя встановлено діагноз: відкритий вивіх кісток лівого передпліччя, велика рвана рана передньої внутрішньої поверхні лівого ліктьового суглобу. Закритий перелам зі зміщенням лівої плечової кістки. Закритий перелам лівої локтєвої кістки. Забій грудної клітини зліва (а.с.128).

Згідно медичного висновку № 900 від 02.05.2016 року вбачається, що 02.03.2016 року позивач отримав травму, причина травми побутова, отримана в гаражі. Відкрита рефр с/з лівого плеча. Велика рвана рана с/з ч/з лівого плеча з пошкодженням судинного пучка (а.с.128).

02.03.2016 року та 03.03.2016 року позивача було прооперовано, руку ампутовано.

Вищезазначені факти також пітверджуються випискою із медичної картки стаціонарного хворого та консультативного висновку спеціаліста (а.с.7-8).

Судом першої інстанції взято до уваги вказані докази, оцінено на предмет належності, допустимості та достатності для підтвердження чи спростування доводів сторін, й обґрунтовано покладено в основу рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , який не повідомляв лікарню про те, що з ним стався нещасний випадок на виробництві, а навпаки повідомив про те, що його травма не пов`язана з виробництвом. Тому у відповідача не було підстав для проведення розслідування щодо нещасного випадку, що стався з працівником на підприємствах та складення відповідних актів за формами Н-5 та Н-1.

Наведені в апеляційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О. В. Халаджи

В.Б. Азевич

Л.П. Никифоряк

Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2021 року.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи