Справа № 496/418/21
Провадження № 2-з/496/1/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Коваленко Катерини Олександрівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області звернулась представник заявника з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 вчиняти дії, направлені на створення перешкод у доступі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) та членам її сім`ї до житла, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та майна останніх, яке знаходяться у такому житлі та накласти арешт на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи вказану заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви представник заявника посилається на те, що 12.01.2021 року, о 7 годині ранку, за адресою: АДРЕСА_2 , четверо невідомих осіб спортивної статури з невідомими намірами перелізли через паркан вищезазначеного будинку, після чого ними було зламано замки на огорожі. В результаті цього до подвір`я будинку потрапили інші невідомі особи в кількості близько 15 осіб. У будинку знаходилась лише ОСОБА_1 . Невідомі особи почали силоміць змінювати замки на воротах та в будинку, а потім почали виганяти ОСОБА_1 з будинку, в якому вона та її родина проживає більше 10 років. Після погроз, дані особи почали телефонувати родичам ОСОБА_1 , щоб або її терміново забирали, або вони її самі «кудись відвезуть». В результаті зазначених обставин та стресової ситуації, що склалася, ОСОБА_1 , яка є людиною похилого віку, зазнала проблем із здоров`ям серцево-судинної системи, через зависокий тиск вона була вимушена звернутись за швидкою медичною допомогою, що підтверджується викликом на єдиний номер виклику швидкої допомоги 103. В будинку та на прилеглій території будинку, знаходились особисті речі, грошові кошти, коштовності, предмети побуту, ювелірні вироби та інші цінні речі, що належать ОСОБА_1 та її родині. Заволодівши будинком та речами дані особи відверто поводили себе у будинку. Також не надали жодного доступу до речей ОСОБА_1 та її сім`ї, та активно погрожували фізичною розправою у разі, якщо хтось з них ще раз наблизиться до цього будинку. Того ж дня, дочкою ОСОБА_1 було подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, що передбачені ч. 2 ст. 162 та ст. 356 КК України, що підтверджується талоном-повідомленням №019609, виданим Усатівським ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області. Як виявилося, такі дії були здійснено на замовлення, зі згоди та у присутності номінального власника будинку, ОСОБА_2 (Відповідач), представниками/працівниками охоронної фірми. Відповідач є номінальною власницею вищезазначеного будинку. Так ОСОБА_1 із відповідачем є членами сім`ї, у зв`язку із чим остання дозволила ОСОБА_1 та членам їх сім`ї вселитися та постійно проживати у будинку ще з 2009 року. У тому ж році сторони домовилися про викуп житлового будинку у відповідача із розстрочкою оплати. Починаючи з 2009 року, ОСОБА_1 , а також інші члени сім`ї постійно проживали, користувались, робили ремонт та поліпшували загальний стан будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вважаючи, що будинок належав їм, в результаті домовленості між сторонами.

28 жовтня 2020 року, сусідами ОСОБА_1 було складено Акт про проживання від 28.10.2020 року, згідно якого сусіди ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Також Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області було надано Довідку (виписку з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 29 жовтня 2020 року. Згідно якої вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 починаючи з 2009 року постійно проживають за вищезазначеною адресою без реєстрації. На даний час усі речі ОСОБА_1 та її сім`ї знаходяться у будинку, доступ до якого відповідач обмежила. Отже, 12 січня 2021 року, номінальна власниця будинку ОСОБА_2 грубо порушила права ОСОБА_1 та її сім`ї на житло, повагу до приватного і сімейного життя та захисту права власності. Також внаслідок виселення останні були позбавлені результатів ремонту помешкання, зробленого ними під час проживання. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розгляд заяви згідно ст. 153 ЦПК України здійснюється судом без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно до ст. 151 ЦПК України: заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вищевказані вимоги закону заявником не виконані, зокрема, не вказано предмет позову з яким в майбутньому буде подано позовну заяву та не вказано відомостей щодо внесення пропозицій заявником з приводу зустрічного забезпечення.

Згідно із ч.ч. 1-5 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З аналізу вищенаведених норм цивільного процесу вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Позивач не наділений правом на вирішення доцільності застосування зустрічного забезпечення, тобто вказані заходи застосовуються не за ініціативою позивача.

Позивач має лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо позивач не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Таким чином, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У заяві представник заявника вказує, що ОСОБА_2 є номінальним власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами сім`ї, у зв`язку із чим остання дозволила ОСОБА_1 та членам її сім`ї вселитися та постійно проживати у будинку ще з 2009 року. У тому ж році сторони домовилися про викуп житлового будинку у ОСОБА_2 із розстрочкою оплати.

Однак, доказів на вказані обставини представником заявника не надано, а саме чи дійсно ОСОБА_2 є власником вказаного житлового будинку та якщо ОСОБА_1 домовилась про викуп житлового будинку у ОСОБА_2 із розстрочкою оплати, чи укладався договір купівлі-продажу та інше. Також у заяві відсутні відомості з яким саме позовом має намір звернутися до суду заявник (позивач).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви повернути заявнику, оскільки її подано з порушенням норм ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149,151 154, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника заявника адвоката Коваленко Катерини Олександрівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою заявою після усунення умов, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 05 лютого 2020 року.

Суддя О.П. Галич