Справа № 504/357/21
Номер провадження 2-н/504/99/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

08.02.2021смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Аблова Ю.Ю. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» (адреса: м. Одеса, вул. Басейна, 5, , МФО 307123) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2021 року ТОВ «ІНФОКС» в особі «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 32 999, 49 гривень, а також витрат по сплаті судового збору у сумі 227 гривень.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу судовий наказ було розподілено судді Абловій Ю.Ю.

Суддя, проаналізувавши матеріали заяви, вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно положення п. 3 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. (ч. 2 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України).

Разом з тим, судом встановлено відсутність в матеріалах досліджуваної заяви доказів належної сплати судового збору, а саме платіжного доручення зазначеного в додатках. Про що діловодами суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було складено відповідний акт.

З огляду на відсутність належних доказів сплати заявником судового збору за звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, наявні правові підстави для відмови у видачі судового наказу.

Зважаючи на вичерпний перелік умов, які повинен містити судовий наказ, та рішення, які можуть бути прийняті судом за результатом розгляду заяви про видачу судового наказу, розглядаючи справу у порядку наказного провадження за правилами Розділу ІІ ЦПК України, у суду відсутні визначені законом підстави для винесення ухвали про залишення заяви без руху, чи її повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Отже, заявник не позбавлений права повторно звернутися із заявою про видачу судового наказу з поданням належного доказу сплати судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» (адреса: м. Одеса, вул. Басейна, 5, , МФО 307123) у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Аблова Ю. Ю.