Єдиний унікальний номер 341/687/21
Номер провадження 2/341/605/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Фрик Т. В.,

представника відповідача Головашкіна В. А. ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю.

встановив:

22 квітня 2021 року представниця ОСОБА_4 , яка діє від імені позивачки, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна.

В обґрунтування позову зазначила, що 19 листопада 2004 року у Нижньолипицькій сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області позивачка та відповідач зареєстрували шлюб. У шлюбі сторони придбали квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 11 березня 2021 року позивачка подала у Рогатинський районний суд Івано-Франківської області заяву про розірвання шлюбу. Позивачка з відповідачем не можуть дійти згоди щодо поділу спільної квартири.

З огляду на викладене, позивачка просить суд поділити спільну квартиру, визначивши за нею право власності на 1/2 частину двохкімнатної квартири, яка розташована за вищевказаною адресою.

У підготовче засідання позивачка не з`явилась. Представниця позивачки ОСОБА_4 09 червня 2021 року надіслала до суду клопотання про відкладення судового засідання в зв`язку із зайнятістю в іншому процесі в Рогатинському районному суді (а. с. 32).

09 червня 2021 року у підготовчому засіданні представник відповідача адвокат Головашкін В. А. позов про поділ майна визнав повністю та не заперечував щодо задоволення позовних вимог, про що подав заяву (а. с. 33).

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Суд установив, що сторони перебувають у шлюбі з 19 листопада 2004 року, який зареєстрований Нижньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 листопада 2004 року (а. с. 10).

За час перебування в шлюбі ними придбана квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 23 серпня 2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Коробчук М. В. (а. с. 11).

Відповідно до копії витягу № 11654274 від 28 серпня 2006 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно спірна квартира зареєстрована на відповідача ОСОБА_3 та він є її власником (а. с. 13).

Відповідно до вимог частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Так, частиною першою статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Необхідно урахувати, що принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

У судовому засіданні установлено та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що спірну квартиру позивачка та відповідач набули під час перебування у шлюбі та придбали за договором купівлі-продажу. Отже, спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя і частки кожного з них є рівними.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості і це є її процесуальним обов`язком.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, оскільки придбана ними в період шлюбу та за спільні кошти, незалежно від того, що оформлена та зареєстрована за відповідачем. Вказані обставини підтверджуються наданими суду позивачкою письмовими доказами, які суд вважає належними та допустимими.

Крім цього, представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти поділу нажитої в шлюбі спірної квартири, позовні вимоги визнав, про що подав до суду заяву (а. с. 33).

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Отже, враховуючи, що спірна квартира придбана сторонами в період шлюбу, тобто є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та виходячи з принципу рівності часток дружини та чоловіка, а також, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину двохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , житловою площею 27,7 м2, загальною площею 43,4 м2.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю задовольнити повністю.

Розділити майно: квартиру, що є спільною сумісною власністю, визначивши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину двохкімнатною квартири, загальною площею 43,4 м2 , житловою площею 27,7 м2, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908,0 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 червня 2021 року.

Сторони:

позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: с. Нижня Липиця Івано-Франківська область, РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя М. Р. Мергель