Ухвала

11 червня 2021 року

м. Київ

справа № 628/3559/20

провадження № 61-8911ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 20 січня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії, Комунального підприємства «Куп`янськТеплоЕнерго» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства (далі - КП) «Обласний інформаційно-технічний центр» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії, Комунального підприємства (далі - КП) «Куп`янськТеплоЕнерго», у якому просила: розірвати договір між нею і Комунальним підприємством «Обласний інформаційно-технічний центр» (далі - КП «ОІТЦ») в особі Куп`янсько-Шевченківської філії щодо надання послуг з централізованого опалення з 16 серпня 2018 року; розірвати договір між нею та КП «Куп`янськТеплоЕнерго» Куп`янської міської ради Харківської області щодо надання послуг з централізованого опалення з 08 серпня 2019 року; зобов`язати відповідачів виключити з обліку по особовому рахунку НОМЕР_1 , абонент ОСОБА_1 , заборгованість за теплопостачання; а також зобов`язати відповідачів закрити особовий рахунок НОМЕР_1 , абонент ОСОБА_1 , як наслідок зняти з абонентського обліку.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 . Договір з КП «Обласний інформаційно-технічний центр» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії «Про надання послуг з централізованого опалення» позивач не укладала. Як вказує позивач, у зв`язку з наданням їй неякісної послуги з теплопостачання влітку 2018 року вона звернулася до КП «ОІТЦ» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії з проханням відключити її помешкання від мереж централізованої системи теплопостачання в багатоквартирному житловому будинку. 17 липня 2018 року позивачка отримала дозвіл на відключення квартири та сплатила 2 620,97 грн за ремонт системи опалення, який включав демонтаж існуючої системи теплопостачання квартири, з`єднання транзитних стояків у квартирі вставками замість демонтованих приладів опалення, теплоізоляцію транзитних стояків. 16 серпня 2018 року КП «ОІТЦ» склав акт про перевірку відключення від мереж централізованого опалення абонентом, в якому підтвердив відключення за адресою місця проживання позивача. У серпні 2018 року позивач придбала побутовий прилад електричний панельний опалювальний з конвенційним ефектом, який забезпечував тепло у квартирі. У вересні 2018 року, вже після відключення квартири від централізованого опалення, позивач отримала платіжне доручення про сплату боргу за теплопостачання. Звернувшись до відповідача, позивач отримала 02 жовтня 2018 року відповідь про те, що їй потрібно звернутися із заявою і пакетом відповідних документів про відключення від мереж централізованого опалення до постійно діючої міжвідомчої комісії при міському виконкому. Цю інформацію вона отримала лише після того, як 17 липня 2018 року відповідач надав їй дозвіл на відключення квартири та 16 серпня 2018 року склав акт про перевірку відключення від мереж. 01 листопада 2018 року позивач і представник КП «ОІЦТ» склали акт-претензію про неналежне надання або ненадання послуг теплопостачання, у якому вказано, що за період з 01 листопада 2018 року по 30 листопада 2018 року в даній квартирі теплопостачання відсутнє у всіх кімнатах. Аналогічний акт-претензія був складений також 03 грудня 2018 року за період з 30 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року, у якому зафіксовано відхилення від норм температурного режиму при центральному теплопостачанні. 30 травня 2019 року КП «ОІТЦ» надав Технічні умови на реконструкцію системи теплопостачання квартири при відключенні від мереж централізованої системи теплопостачання в багатоквартирному житловому будинку. Незважаючи на доводи позивача, КП «ОІТЦ» примусив її сплатити 105,41 грн за видачу технічних умов на відключення від системи теплопостачання, а 31 травня 2019 року складено акт про відключення об`єкта відокремлення від мереж центрального опалення, хоча відключення було проведено раніше. У цей же день, КП «ОІТЦ» складено акт про перевірку відключення від мереж централізованого опалення, у якому зазначено: відключення виконано шляхом демонтажу опалювальних приладів та вставкою з труб 20 мм, індивідуальне опалення - електричне. Незважаючи на відключення її квартири «вдруге» від централізованого опалення, КП «ОІТЦ» продовжує надсилати їй рахунки-повідомлення з вимогою сплатити заборгованість за теплопостачання.

Станом на 30 червня 2018 року (перед відключенням) по особовому рахунку позивача за теплопостачання боргу не було. У серпні 2020 року вона отримала рахунок-повідомлення від 03 серпня 2020 року за липень 2020 року на суму боргу за теплопостачання в розмірі 10 603,20 грн. У грудні 2020 року позивач отримала рахунок-повідомлення від 02 грудня 2020 року за листопад 2020 року з вимогою сплатити 1 744,05 грн за теплопостачання вже КП «Куп`янськТеплоЕнерго» Куп`янської міськради Харківської області, яке зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб лише 08 серпня 2019 року, тобто після здійснення відключення квартири позивача від централізованого опалення. Враховуючи те, що у позасудовому порядку вирішити дане питання позивач не має можливості, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 12 травня 2021 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Обласний інформаційно-технічний центр» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії, КП «Куп`янськТеплоЕнерго» про захист прав споживачів.

ОСОБА_1 у травні 2021 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 січня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 травня 2021 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року справу визнано малозначною, призначено розгляд цієї справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у цій справі є вимоги немайнового характеру, а саме: розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення; зобов`язання відповідачів; зобов`язання відповідачів закрити особовий рахунок та зняти з абонентського обліку; виключити з обліку по особовому рахунку заборгованість за теплопостачання на загальну суму 12 347,25, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 250 = 567 500,00 грн)

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилання на підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Верховний Суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, враховуючи предмет позову та характер правовідносин, у яких виник спір, а тому за відсутності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судові рішення, ухвалені у цій справі, не підлягають касаційному оскарженню.

Разом із цим, зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 20 січня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» в особі Куп`янсько-Шевченківської філії, Комунального підприємства «Куп`янськТеплоЕнерго» про захист прав споживачів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик