г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1350/21
Номер провадження 2/213/1148/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Алексєєва О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Бабейкіної Н.О.,

розглянув заочно у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №4444, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованість у розмірі 14092,71 грн. Про наявність виконавчого напису позивач дізналась 12 серпня 2020 року з постанови приватного виконавця Клітченко О.А. про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, яка була винесена 31 липня 2020 року. Із документів виконавчого провадження, отриманих від приватного виконавця позивач дізналась що за виконавчим написом з неї стягнута заборгованість за період з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року за кредитним договором №002-26006-240514 від 24 травня 2014 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк» правонаступником якого став ТОВ «Кредит Капітал», який в свою чергу передав право вимоги ТОВ «ФК «АЛАНД».

Позивач вказує, що жодних правовідносин а ні з ТОВ «Кредит Капітал», ані з ТОВ «ФК «АЛАНД» вона не мала, коштами з кредитних карток користувалась більше трьох років тому, які повертала, але чи був кредитором саме ПАТ «Дельта Банк» не пам`ятає.

Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено за відсутності правових підстав та з порушенням встановленого Порядку, оскільки нотаріусу не було надано оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, документи, які підтверджують безспірність заборгованості та не підтверджено пред`явлення вимоги в межах трирічного строку. Просить визнати виконавчий напис №4444 від 03 липня 2020 року вчинений приватним нотаріусом Горай О.С. таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання сторони не викликались.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подано, крім того, позивач не надав заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі.

Треті особи своїх пояснень щодо позову не надали.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2021 року задоволено клопотання позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №4444, вчиненого 03 липня 2020 року, який оскаржується. На підставі ухвали від 27 квітня 2021 року відкрито провадження у данній справі, призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 12 травня 2021 року за клопотання позивача витребувані докази від приватного нотаріуса Горай О.С., а саме: документи, які стали підставою вчинення виконавчого напису.

10 червня 2021 року через відділення поштового зв`язку до суду надійшли документи від приватного нотаріуса Горай О.С. на виконання ухвали суду щодо витребування доказів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов такого.

03 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4444 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором №002-26006-240514 від 24 травня 2014 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», в розмірі 13592,71 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7198,27 грн, прострочена заборгованість за процентами 6394,44 грн. У виконавчому написі зазначено, що строк платежу настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року. Плата за вчинення виконавчого напису - 500,00 грн, загальна сума до стягнення 14092,71 грн (а.с. 10).

Як видно із копії виконавчого напису правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №002-26006-240514 від 24 травня 2014 року на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 340/К від 23 березня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №14/05/2020-ФА від 14 травня 2020 року є ТОВ «ФК «АЛАНД».

27 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження ВП №62657465 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису №4444 від 03 липня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 14092,71 грн на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» (а.с.12-13).

В межах вказаного виконавчого провадження 31 липня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.14-15).

Як вбачається із копій документів, направлених до суду приватним нотаріусом Горай О.С., підставою вчинення виконавчого напису №4444 від 03 липня 2020 року стала заява представника ТОВ «ФК «АЛАНД» від 30 червня 2020 року про вчинення виконавчого напису, в якій зазначено, що додатками до заяви є: кредитний договір №002-26006-240514 від 24 травня 2014 року, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, розрахунок суми заборгованості, копія довіреності представника заявника (а.с.45).

Із виписки з особового рахунка за кредитним договором боржника ОСОБА_1 слідує, що її заборгованість перед ТОВ «ФК «АЛАНД» за кредитним договором від 24 травня 2014 року станом на 25.05.2020 складає 13592,71 грн, яка не погашена, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7198,27 грн, прострочена заборгованість за відсотками 6394,44 грн (а.с.46).

Також встановлено, що на підставі заяви №002-26006-240514 ОСОБА_1 отримала від ПАТ «Дельта Банк» споживчий кредит на оплату товарів в загальному розмірі 11099,80 грн на строк 37 місяців, зі сплатою процентів та комісії за обслуговування кредитної заборгованості (а.с.43-44).

Згідно з положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Окрім того нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані договір №340/К від 23 березня 2018 року про відступлення прав вимог за кредитними договорами, укладений між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «ФК Кредит-Капітал» і договір відступлення прав вимоги №14/05/2020-ФА від 14 травня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФК Кредит-Капітал» до ТОВ «ФК «АЛАНД». В реєстрі боржників, що є додатком до договору №14/05/2020-ФА видно, що за порядковим номером 11828 значиться боржник ОСОБА_1 (а.с.51-60). Однак вказані документи в переліку додатків до зави про вчинення виконавчого напису не зазначені.

Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Частиною першою статті 39 вказаного Закону передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до ст. 88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи з правового аналізу вказаних норм можна стверджувати, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повина існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на вказане та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Правовідносини між позивачем і Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником якого став відповідач, виникли на підставі заяви позивача №002-26006-240514 від 24 травня 2014 року про отримання споживчого кредиту, а виконавчий напис вчинено 03 липня 2020 року. Належної виписки з рахунку позичальника для підтвердження періоду виникнення заборгованості в розмірі 13592,71 грн заявником не було надано приватному нотаріусу для вчинення нотаріальної дії.

Дослідивши зміст наданої стягувачем нотаріусу виписки з особового рахунка за кредитним договором №002-26006-240514, суд приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам до первинних документів (виписки по рахунку), оформленим у відповідності до ст.9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Переліку документів, визначених п.2 Постанови КМУ від 29 червня 1999 року №1172, оскільки хоч заявник і зазначив, що надає нотаріусу «Виписку з особового рахунка із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором, однак ця виписка не містить строків погашення заборгованості, щомісячне нарахування суми простроченого тіла кредиту та заборгованості за процентами, на стягнення яких вчинено виконавчий напис. А тому така виписка з рахунку не може вважатися обов`язковим документом, дослідивши який нотаріус вчиняє виконавчий напис про стягнення заборгованості в безспірному порядку.

Період стягнення заборгованості, який вказаний у виконавчому написі значиться з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року та ніяким іншим документом не підтверджено.

З огляду на вказане, приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не мав можливості з поданих стягувачем документів перевірити факт наявності заборгованості, дату її виникнення, період стягнення боргу.

Також в матеріалах нотаріальної справи відсутні докази направлення боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Копія реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, який значиться в додатку до заяви ТОВ «ФК «АЛАНД» про вчинення виконавчого напису, фактично до суду нотаріусом не надано, що позбавило можливості перевірити факт обізнаності боржника ОСОБА_1 про розмір заборгованості.

Крім того, у оспорюваному виконавчому написі вказано, що підставою його вчинення є, зокрема, постанова КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, яка в редакції чинній на дату вчинення оскаржуваного виконавчого напису, передбачала лише стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Однак, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір на підставі заяви позичальника №002-26006-240514 від 24 травня 2014 року, не був нотаріально посвідчений.

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом дотримано Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, було встановлено, що заборгованість є безспірною та з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, твердження позивача про те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений в порушення вимог законодавства, а тому не підлягає виконанню, слід вважати доведеним через відсутність документів, які б підтвердили зворотнє та відсутність спростування цього твердження відповідачем.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню знайшли своє підтвердження, є обгрунтовантими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 23 квітня 2021 року, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони.

Оскільки суд вирішив про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по оплаті судового збору за подання позову у розмірі 908,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн, а всього 1362,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 158 ч.7, 247 ч.2, 263- 265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4444, вчинений 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в розмірі 14092 (чотирнадцять тисяч дев`яносто дві) грн 71 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД", , місцезнаходження: вул. Саксаганського, 14, офіс 301, м. Київ, 01033.

Третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, вул. Велика Бердичівська 35, м. Житомир, 10008.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, вул. Окіпної Раїси, буд.4-А, офіс 35-А, м. Київ, 02002.

Дата складення повного тексту судового рішення 16 червня 2021 року.

Суддя О.В. Алексєєв