Справа № 678/5/20
У Х В А Л А

03 лютого 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі судді Сагайдак І.М., секретаря Повзун С.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №678/5/20, 2/683/320/2021 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

- визнати відомості, викладені в соціальній мережі Фейсбук на сторінці ГО «Автомайдан» Хмельницький осередок та «Народна правда» від імені ОСОБА_5 , розміщені від 04 січня 2017 року, 04 квітня 2017 року, 26 квітня 2017 року про те, що він має за спиною сумнівний шлейф судових рішень, що він є хабарником, що він тримає вдома копії справ, що забрав квартиру у своєї колишньої дружини та назву публікації «Хабарників судить хабарник» щодо відкриття кримінальної справи відносно нього, такими, що не відповідають дійсності;

- зобов`язати ОСОБА_5 спростувати розповсюджену неправдиву інформацію в той спосіб, в який вона була розповсюджена, а саме розміщення в соціальній мережі на своїй особистій сторінці та на сторінці ГО «Автомайдан» Фейсбук статті із спростуванням розповсюдженої неправдивої інформації щодо нього в місячний термін;

- визнати відомості, викладені в соціальній мережі Фейсбук на своїй особистій сторінці від імені ОСОБА_4 , розміщені від 25 квітня 2017 року, 26 квітня 2017 року, 03 травня 2017 року, 29 травня 2017 року, 26 червня 2017 року, 18 липня 2017 року, 20 вересня 2017 року, 01 листопада 2017 року, 04 грудня 2017 року, 15 грудня 2017 року, 19 липня 2019 року, 24 серпня 2019 року про те, що є відкрита щодо нього кримінальна справа, що він продав квартиру своєї колишньої дружини, хапуга, «законник», колишній тернопільський прокурор, криво судник, здійснюю криво суддя по Хмельницьки, відкриваю стосовно колишньої дружини одне за одним кримінальні провадженні, вилупок, суддя-шахрай, кишеньковий суддя, хабарник в суддівській мантії, недолюдок, який паплюжить звання судді, потвора, негідник, хабарник який паплюжить судову систему України, хабарник з трьома кримінальними справами, має розумову відсталість;

- зобов`язати ОСОБА_4 спростувати розповсюджену неправдиву інформацію в той спосіб, в який вона була розповсюджена, а саме розміщення в соціальній мережі Фейсбук на своїй особистій сторінці статті із спростуванням розповсюдженої неправдивої інформації щодо нього в місячний термін;

- стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 10 000 000 грн.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди закрито у зв`язку із відмовою позивача від позову в цій частині.

01 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення вищезазначеного позову шляхом накладення арешту на належну відповідачці ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , а також шляхом накладення арешту на належні відповідачу ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2 , а також на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер :06:003:0011.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення даного позову, позивач ОСОБА_1 вказує, що ним, серед іншого, заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди в розмірі 10100000 грн., а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та доданими до неї документами, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.153 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. п. 3,4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2019 року у справі №824/239/2018).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі №308/3824/16-ц.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання недостовірною інформації, поширеної в соціальній мережі, а способом захисту - є спростування такої інформації та відшкодування моральної шкоди, розмір якої позивачем визначено у 10 000 000 грн.

Враховуючи характер спірних правовідносин та зміст заявлених позовних вимог, заявлений позивачем ОСОБА_1 вид забезпечення позову є неспівмірним цим вимогам.

Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення даного позову.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на належне відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 нерухоме майно, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 258- 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №678/5/20, 2/683/320/2021 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: