Справа № 350/1826/20
Номер провадження 2/350/107/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря Маєвської С.П.

адвокатів Калиній Ю.М. та Томин Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селища Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь 6913 грн. матеріальної шкоди, 50000 грн. моральної шкоди та 5000 грн. витрат за надання правової допомоги.

Вироком Рожнятівського районного суду від 19 вересня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним за ч.2 ст.125 КК України. По вказаному провадженню позивача визнано потерпілим. Ним було заявлено цивільний позов, який Рожнятівський районний суд задовольнив частково. Проте відповідач ОСОБА_2 на вказаний вирок суду подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої вирок Рожнятівського районного суду від 19 вересня 2020 року було скасовано, а провадження у справі було закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, з підстав викладених у ч.1 ст.49КК України. Позивач вважає, що закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, а тому він має право на подання такого позову.

Свої вимоги мотивує тим, що досудовим розслідуванням, і в судовому порядку було встановлено, що 05 серпня 2017 року відповідач ОСОБА_2 наніс позивачу тілесні пошкодження, які відносяться до легких тілесних пошкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після спричинених тілесних ушкоджень, потерпілий більше двох тижнів провів у лікарні та в подальшому продовжував лікування дома, ще близько одного місяця та поніс витрати у розмірі 6913 грн. Відповідач принизив честь та гідність позивача в очах дружини, оскільки вже побитого та приниженого востаннє вдарив на її очах та заявив, що він уникне покарання. Окрім вище зазначеного. Внаслідок злочинних дій відповідача позивач переніс тяжкі моральні страждання, які він оцінює на суму 50000 гривень, а також поніс судові витрати в розмірі 5000 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив суд задоволити позов у повному об`ємі з підстав викладених у позовній заяві та наданих пояснень у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - Томин Н.В. суду пояснила, що позивач не надав суду жодного доказу нанесення йому матеріальної чи моральної шкоди, а також не надав доказів того, що він поніс судові витрати по справі. А тому її довіритель позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що згідно копій вироку Рожнятівського районного суду від 19.09.2019 року та ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 10.09.2020 року/а.с.5-13/ відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст125 КК України, за спричинення позивачу легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову, крім тих що є в матеріалах справи не існує.

Керуючись ч.1 ст.1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується особою яка таку шкоду заподіяла.

Як вбачається з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Крім цього, згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні пояснення сторін та письмові докази встановив, що позивач ОСОБА_1 не навів у своїй позовній заяві та в судовому засіданні, і не надав жодних доказів, які б підтверджували факт нанесення йому матеріальної шкоди чи понесених судових витрат по справі, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Що стосується моральної шкоди, то позивач обґрунтовує її тим, що між злочинними діями та завданими йому моральною є прямий причинний зв`язок, і тому, враховуючи характер та обсяг завданих йому моральних страждань, втрат немайнового характеру, є усі підстави для стягнення моральної шкоди.

Суд погоджується з таким обґрунтуванням моральної шкоди, та вирішуючи питання про її відшкодування враховує характер, обсяг, тривалість фізичних і моральних страждань потерпілого, характер діяння, обставини скоєння злочину, істотність і наслідки вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого, а також майновий стан обвинуваченого.

А тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 частково.

Питання розподілу судових витрат вирішується судом згідно ст.141 ЦПК України.

На підставі ст.ст.22, 23, 1167, 1177, 1187 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 76, 89, 141, 258, 259, 263, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 5000/п`ять тисяч/ гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2102 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя А.М.Бейко

Повний текст рішення виготовлено 11.06.2021 року.