КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/5449/19 Головуючий у І інстанції Сердинський В.С.
Провадження №22-ц/824/3124/2021 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» - Кислощук Яни Сергіївни на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

у липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначала, що 01 квітня 2016 року між нею та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» в особі Броварської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» було укладено Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498.

Між ОСОБА_1 та ТОВ «Київоблгаз Збут» було укладено Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498.

28 квітня 2017 року відбулося відключення позивача від газопостачання з порушенням правил постачання природного газу.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2018 року було визнано дії ПАТ «Київоблгаз» в особі Броварської ФЕГГ та ТОВ «Київоблгаз Збут» щодо припинення газопостачання до будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , незаконними.

Внаслідок дій відповідачів, що визнані в судовому порядку незаконними, позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у негативних наслідках від неправомірних дій відповідачів.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 456,00 гривень, завданої їх незаконними діями, а також судові витрати в розмірі 27 768,40 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2020року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» на користь ОСОБА_1 суму в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.

Стягнуто солідарно з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Київоблгаз Збут» - Кислощук Я.С. подалаапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, неправильне застосування норма матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначено, що твердження ОСОБА_1 щодо завдання їй моральної шкоди є недостовірним, оскільки станом на момент відключення позивача від газопостачання, остання мала заборгованість перед відповідачем в розмірі 4063,83 грн., яка була погашена 04 травня 2017 року.

Також в апеляційній скарзі вказано, що судом не взято до уваги протиправні дії самого позивача, що полягали в заміні та встановлені котла OK «BEJITAC», а у зв`язку з самовільним втручанням в газові мережі, самовільною заміною газового обладнання, ОСОБА_1 наражала на небезпеку не тільки себе та своїх близьких, а всіх мешканців смт. Велика Димерка, Броварського району.

Крім того, зміст оскаржуваного рішення свідчить про те, що судом першої інстанції не досліджено в чому саме полягає моральна шкода, не доведено факту завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявність втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з протиправними діями відповідачів.

Позивач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому частиною 1 статті 360 ЦПК України.

Згідно з частиною 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання по розгляду апеляційної скарги сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду визнала можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи даний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що вина відповідача у заподіянні моральної шкоди позивачу доведена, тому враховуючи вимоги ст. ст. 1167, 1190 ЦК України та засади розумності, виваженості та справедливості дійшов до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача визначену судом суму.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони зроблені відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства.

За правилами статті 15 та частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

01 квітня 2016 року між позивачем та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» в особі Броварської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» було укладено Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498, який було розробленого відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494.

Згідно рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (постанова №1588 від 21.05.2015 р.) для побутових споживачів власників об`єктів розташованих Київській області, з 01 липня 2015 року гарантованим постачальником природного газу, який постачається для потреб населення призначено ТОВ «Київоблгаз Збут».

Між ОСОБА_1 та ТОВ «Київоблгаз Збут» було укладено Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498.

28 квітня 2017 року відбулося відключення позивача від газопостачання.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2018 року було визнано дії ПАТ «Київоблгаз» в особі Броварської ФЕГГ та ТОВ «Київоблгаз Збут» щодо припинення газопостачання до будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , незаконними (а.с.15-20).

Таким чином, неправомірність дій відповідачів щодо відключення житлового будинку позивача від газопостачання встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому додаткового доказування не потребує в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Для доведення факту заподіяння моральної шкоди, внаслідок протиправних дій відповідачів, що супроводжувалось відключенням від газопостачання будинку позивача, ОСОБА_1 звернулася до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС щодо проведення психологічної експертизи для визначення збитків у цивільній справі №361/5449/19.

Відповідно до висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Терешкевич Н.Д. №19/23/2/2/30-СЕ/19 від 15 січня 2020 року, умовами ситуації, що досліджуються у справі, а саме внаслідок протиправних дій відповідачів по відключенню будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , від газопостачання, що визнані рішенням суду у цивільній справі №361/4122/17 незаконними, ОСОБА_1 спричинено психічні (на моральному рівні) страждання. За умов визнання судом заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди, орієнтовний розмір її грошової компенсації може становити 4,5 мінімальних заробітних плат (або у грошовому еквіваленті, на момент складання даного висновку, - 21253,5 грн.) (а.с.76-91).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що позивач, як побутовий споживач природного газу, через протиправні дії відповідачів тривалий час не могла належним чином користуватися належною їй послугою, пережила душевні хвилювання, тобто незаконними діями відповідачів позивачу було завдано моральну шкоду через зміну звичного ритму життя, емоційний дискомфорт, тому вона має право на відшкодування заподіяної їй моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування позовних вимог покладається на позивача.

Відносини щодо надання послуг постачання природного газу, що склались між сторонами, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Закон України «Про ринок природного газу», постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2498 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору розподіл природного газу», Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року.

Пунктом 8 розділу VІ Правил постачання природного газу передбачено, що відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в разі, якщо постачання газу побутовому споживачу було припинено через дії оператора газорозподільних систем на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання газу побутовому споживачу. У такому випадку постачальник відшкодовує побутовому споживачу вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі газу після його безпідставного припинення. Крім того, якщо внаслідок цього побутовому споживачу або його майну завдано матеріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її на підставі рішення суду.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказано в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова Пленуму ВСУ №4) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. (п.9 Постанови Пленуму ВСУ №4).

Відповідно до положень ч.1 ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

На підтвердження протиправності дій відповідачів з припинення газопостачання, що є обов`язковим при з`ясуванні підстав відшкодування заподіяних збитків, позивачкою надано суду рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2018 року, яким визнано неправомірність дій відповідачів щодо відключення житлового будинку позивача від газопостачання.

Враховуючи те, що позивач довела протиправність дій відповідачів, судом першої інстанції на законних підставах солідарно стягнуто 5000,00 грн. для відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності у позивача заборгованості перед відповідачами за надані послуги, що й було підставою для відключення від газопостачання, є необгрунтованими та безпідставними, оскільки позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання відповідачами не заявлялось.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 самовільно встановила котел OK «BEJITAC», тобто здійснила самовільне втручання в газові мережі, чим наражала на небезпеку не тільки себе та своїх близьких, а всіх мешканців смт. Велика Димерка, Броварського району, не знайшли свого свого підтвердження, оскільки доказів у протиправності дій позивача скаржником не надано та в матеріалах справи не містяться.

Посилання щодо необгрунтованості висновку експертизи також не беруться до уваги, так як скаржником не надано суду вагомих, належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2020 року.

Враховуючи те, що позивач довела протиправність дій відповідачами, судом першої інстанції на законних підставах стягнуто 5000 грн для відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, на думку судової колегії, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» - Кислощук Яни Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2020року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Ігнатченко Н.В.