Провадження № 2-о/643/507/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2021

16 червня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Московський районний в м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту народження дитини жіночої статі ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Керч, Автономна Республіка Крим, Україна, батьками якої є: батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України; мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, допустивши негайне виконання рішення.

Обґрунтовуючи доводи заяви ОСОБА_1 зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , знаходячись на тимчасово непідконтрольній Україні території, народила дитину жіночої статі ОСОБА_2 , про що «Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим» видано свідоцтво про народження. Заявниця позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану, оскільки видане свідоцтво про народження є недійсним з тих підстав, що воно видано на тимчасово непідконтрольній Україні території і не має юридичної сили. Встановлення факту народження необхідно їй для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка.

ОСОБА_1 надала заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України згідно паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 20 квітня 2010 року, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України згідно паспорта № НОМЕР_2 , орган, що видав 6317, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції серії НОМЕР_3 від 19.02.2010, актовий запис № 137 (а.с.4).

Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Керч, Автономна Республіка Крим, Україна, ОСОБА_1 народила доньку - ОСОБА_2 , про що 01.10.2019 було видане свідоцтво про народження «Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим», актовий запис № 7 (а.с.3).

Відповідно до ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 133 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» № 2235-ІІІ від 18 січня 2001 року, особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

З наданих заявником документів, які були видані органами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, слідує наступне.

Згідно з медичним свідоцтвом про народження ДЛ «Керченський РБ» серії НОМЕР_4 від 23.09.2019, ОСОБА_1 у місті Керч, Автономна Республіка Крим ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дівчинку, прізвище дитини « ОСОБА_4 » (а.с.8).

Як вбачається з копії виписки з історії розвитку новонародженого № 1497, ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Керч, Автономна Республіка Крим (а.с.10).

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 01.10.2019 «Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим», актовий запис № 7, ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Керч, Автономна Республіка Крим народилася дитина - ОСОБА_2 , батьком якої є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 цього Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, підставою для встановлення факту народження є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження громадянина в певний час і за певних обставин.

Докази, що містяться у справі, зокрема, копія медичного свідоцтва, копія виписки з історії розвитку новонародженого № 1497 та свідоцтва про народження, підтверджують факт народження дитини ОСОБА_2 , незалежно від того, ким видане це свідоцтво та дати його видачі.

Як зазначено у Листі Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22 квітня 2021 року № 987/0/208-21, письмова відмова органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні відмови реєстрації фактів смерті та народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, при розгляді судом справ про встановлення таких фактів, не вимагається.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації народження дитини в таких випадках є рішення суду про встановлення факту народження дитини.

Встановлення факту народження дитини має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно їй для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту народження підлягає задоволенню, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про народження дитини видане державним органом України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 81, 247, 263-265, 315-319, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Московський районний в м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_2 , громадянки України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Керч, Автономна Республіка Крим, Україна, батьками якої є громадяни України: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.

Роз`яснити, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.О. Сугачова