печерський районний суд міста києва
24 травня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Вовк С. В.,
при секретарі судових засідань Шевченко О. В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Приятельчук Валентина Анатоліївна, Приватний Нотаріус Київського міського нотаріального округа Іванченко Вадима Юрійовича про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого володіння,
Позиція сторін у справі
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Приятельчук В. А., Приватний Нотаріус Київського міського нотаріального округа Іванченко В. Ю. про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та визнання недійсним договору купівлі-продажу.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є двоюрідною тіткою- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер в м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер в м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вона є єдиною спадкоємицею, а тому звернулася до приватного нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини. До складу спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_5 входить квартира АДРЕСА_1 на підставі Рішення Київської міської ради № 322/4386 від 22.02.2018 р.) в місті Києві. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на вказану квартиру, ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено з причини не надання останньою документів, які підтверджують факт родинних відносин з померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Пізніше ОСОБА_1 дізналася, що спадкова квартира АДРЕСА_1 після прийняття нею спадщини була відчужена невідомими особами на користь гр-ки ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин з померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визнання за нею права власності за законом на спадкове майно. Також нею пред`явлено вимоги до гр-ки ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, адже право власності за продавцем було зареєстровано на підставі підробленого рішення суду. ОСОБА_3 не була власником спірної квартири та не мала права розпоряджатися майном, яке їй не належало.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, представник позивача до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву суду не надали.
Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися у судове засідання, про причини неявки не повідомили, не подали відзив і сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020 року заяву представника позивача про забезпечення позову залишено без задоволення.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2020 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на спірну квартиру та заборонено реєстрацію місця проживання/перебування будь-яких осіб в ній.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів у справі задоволено.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Фактичні обставини справи
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 була матір`ю ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 .
У свідоцтві про народження ОСОБА_8 , серії НОМЕР_1 від 13.11.1940р. (повторне серії НОМЕР_5 від 09.04.1957р.), виданого міським відділом актів громадянського стану м. Херсон, її батьками зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
ОСОБА_10 після укладення шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_9 з ОСОБА_9 мала дошлюбне прізвище - ОСОБА_10 , що підтверджується архівною довідкою № 05-12/Х-125 від 22.02.2019р., виданою Державним архівом Херсонської області.
ОСОБА_10 , була рідною сестрою батька Позивачки - ОСОБА_1 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Згідно з архівним витягом № 01-32/Х-1799 від 09.08.2019р., батьками ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 в метричній книзі реєстрації актів цивільного стану (про народження) за 1919 рік зазначені « Николаевский гражданин ОСОБА_14 и законная его жена ОСОБА_15 ; оба православные».
11 вересня 1948 року ОСОБА_13 одружився з ОСОБА_16 та від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_12 у них народилася ОСОБА_17 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 19.05.1960р. видане в м. Херсон).
ОСОБА_17 08.02.1980 р. уклала шлюб з ОСОБА_18 та змінила своє дошлюбне прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_10 . Вказаний шлюб 20.07.1987р. було розірвано Жуковським відділом ЗАГС ГУ ЗАГС Московської області, після чого ОСОБА_17 залишила собі шлюбне прізвище - ОСОБА_10 .
Таким чином, з архівного витягу № 01-32/Х-1799 від 09.08.2019р., в якому батьком ОСОБА_13 зазначено ОСОБА_20 та архівної довідки № 05-12/Х-125 від 22.02.2019р., в якій зазначено, що ОСОБА_10 мала дошлюбне прізвище - ОСОБА_10 , вбачається, що ОСОБА_13 та ОСОБА_21 мали спільне прізвище та по-батькові, що вказує та їх родинний зв`язок, а саме на те, що вони були рідними братом та сестрою.
Тобто, ОСОБА_10 була двоюрідною тіткою Позивачки, а її донька ОСОБА_23 була її двоюрідною сестрою, а отже, ОСОБА_5 був двоюрідним племінником ОСОБА_1 .
Позиція суду та оцінка аргументів сторін
В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.
За приписами статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (частина перша статті 1220 ЦК України).
У статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку здійснюється в разі існування перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
За позицією Верховного Суду України, викладеною п. 21 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.
Матеріалами справи підтверджується факт родинних відносин позивача з її двоюрідними племінниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , встановлення цього факту є юридично значущим для позивача з метою реалізації нею спадкових прав, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, у зв`язку з чим, позов у цій частині підлягає задоволенню.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є двоюрідною тіткою- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер в м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер в м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_5 .
За життя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були зареєстровані та проживали разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 в квартирі АДРЕСА_1 .
Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.12.2012р. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_13 і її частку в квартирі АДРЕСА_1 успадкували сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 24.10.2019р. квартира АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат, загальною площею 57, 5 кв.м. та житловою 36,6 кв.м., належала на праві спільної часткової власності (в рівних долях по 1/6 частки) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Оскільки ОСОБА_5 на час відкриття спадщини після смерті його рідного брата ОСОБА_4 постійно проживав та був зареєстрований разом з ним за тією ж самою адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 .
Отже, ОСОБА_5 прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 його рідного брата - ОСОБА_4 у вигляді 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 .
Однак, свої спадкові права ОСОБА_5 належним чином не оформив, та у встановленому законодавством порядку, як спадкоємець не зареєстрував своє право власності на спадкове майно після смерті його брата ОСОБА_4 .
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер та після його смерті єдиним спадкоємцем за законом залишилась його двоюрідна тітка ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Приятельчук В.А. з відповідними заявами про прийняття спадщини, на підставі яких нотаріусом були заведені спадкові справи № 1/2019 та 5/2019.
Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 21.03.2019р. за даними Спадкового реєстру, зареєстрованих заповітів та спадкових договорів від імені ОСОБА_5 , виявлено не було.
Як вбачається з довідки по спадковій справі № 127/02-14 від 06.09.2019р., виданої приватним нотаріусом Приятельчук В.А., інших заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не надходило.
Таким чином, до складу спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_5 входить квартира АДРЕСА_1 на підставі Рішення Київської міської ради № 322/4386 від 22.02.2018 р.) в місті Києві.
Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на вказану квартиру, ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено з причини не надання документів, які підтверджують факт родинних відносин з померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
За приписами ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Таким чином, оскільки судом встановлено юридичний факт родинних відносин, що ОСОБА_1 є двоюрідною тіткою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Києві та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Києві, вона у становлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців чи існування заповіту не встановлено, то позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно підлягають задоволенню.
Крім того, з вказаного листа Печерського районного суду вбачається, що проведеною перевіркою даних автоматизованої системи документообігу суду за 2011-2020 роки, не виявлено в провадженні суду справ, у яких ОСОБА_3 приймала участь у якості позивача.
Таким чином, державний реєстратор Левандовська А. В. провела державну реєстрацію права власності за громадянкою ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на підставі неіснуючого рішення суду.
В подальшому, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванченко В.Ю. на підставі того ж неіснуючого рішення Печерського районного суду м. Києва прийняв рішення про державну реєстрацію права власності за гр-ю ОСОБА_2 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:49970835 від 02.12.2019р.) за договором купівлі-продажу, серія та номер:6015 від 02.12.2019р. за яким ОСОБА_3 відчужила квартиру на користь ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.
Частиною першою ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 на момент відчуження спірної квартири не мала на те необхідний обсяг цивільних прав, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 02 грудня 2019 року за реєстровим №6015 не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а відтак така угода підлягає визнанню недійсною.
Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК України в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Пунктом 26 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що оскільки відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене статтею 388 ЦК, переходить до спадкоємців власника.
Недійсність правочину, на виконання якого передано майно, сама по собі не свідчить про його вибуття із володіння особи, яка передала це майно, не з її волі. При цьому суд має встановити, чи була воля власника на передачу права володіння іншій особі.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті власника спадкової квартири ОСОБА_5 та її волевиявлення на передачу спадкового майна інших особам не було, остання має право на витребування спадкового майна - квартири АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 відповідно до ст. 388 ЦК України.
Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 200, 258-259, 263-265, 280-282, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Приятельчук Валентина Анатоліївна, Приватний Нотаріус Київського міського нотаріального округа Іванченко Вадима Юрійовича про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого володіння - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, та визнати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_16 (ІПН НОМЕР_4 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , є двоюрідною тіткою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Києві та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Києві.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат, загальною площею 57, 5 кв.м. та житловою 36,6 кв.м, укладений 02 грудня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванченко В.Ю. (зареєстровано в реєстрі за № 6015), та витребувати у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат, загальною площею 57, 5 кв.м. та житловою 36,6 кв.м на користь ОСОБА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_16 (ІПН НОМЕР_4 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ,право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат, загальною площею 57, 5 кв.м. та житловою 36,6 кв.м., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Києві ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С. В. Вовк