Провадження № 2/752/2914/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11.05.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Оджубейської Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.02.2004 року.
У зазначеній квартирі зареєстрована відповідач - ОСОБА_2 , 1995 року народження, що є донькою зведеного брата позивачки. Позивач посилається на те, що відповідач є громадянкою Республіки Молдова та з 2008 року фактично проживає за кордоном, в спірній квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає, квартирою не цікавиться. В підтвердження зазначеного позивач посилається на показання свідків - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та на виписку з амбулаторної картки відповідача про невідвідування лікаря за місцем реєстрації та відсутності медичної документації на відповідача у лікарні за місцем реєстрації. Позивач вважає реєстрацію відповідача в своїй квартирі порушенням своїх прав у користуванні та розпорядженні своїм майном - квартирою. В зв`язку з вищезазначеним, позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .
Ухвалою Голосіївського районного суду у м. Києва від 06.08.2020 року відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. Надано строк відповідачу на подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Голосіївського районного суду у м.Києві від 23.03.2021 року закрито підготовче провадження, справа призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Позивач в ході судового розгляду підтримала позовні вимоги просила суд позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась належним чином.
В силу положень ст. 130 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про місце і час судового розгляду.
За згодою позивача, на підставі положень ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 04.02.2004 року засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №515 - а.с. 8
Судом встановлено, що на момент розгляду справи, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована відповідач - ОСОБА_2 , 1995 року народження, що підтверджується довідкою Форми №3, виданої Комунальним підприємством ЖЕО-107 Голосіївського району в м.Києві від 23.11.2012 року №5083 (а.с.16).
Судом встановлено, що відповідач не проживає у зазначеній квартирі з 2008 року, є громадянко Республіки Молдова та проживає постійно за кордоном.
Підставами звернення позивача до суду з даним позовом є порушення її права власності без позбавлення права користування і володіння майном.
Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду Україии з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_2 з 2008 року. Відповідач не несе витрат на утримання житла, приміщенням не цікавиться, а отже суд вважає, що вона втратила інтерес до даного майна.
Будь-яких доказів про те, що у відповідача існують перешкоди у користуванні спірною квартирою суду не надано.
Відповідач будь-яких заяв про тимчасове не проживання у спірній квартирі та збереження за нею права на проживання в квартирі не подавала.
Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , 1995 року народження такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, на підставі заяви відповідача про перегляд заочного рішення.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя