ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/175/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Комаревцевої Л.В.

з секретарем Гаврилюк О.В.

за участю скаржника ОСОБА_1

заінтересованої особи: Гричиної А.М.

розглянувши в приміщенні суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кияниці Л.С., стягувач ОСОБА_2 ,

встановив:

27.05.2021 до суду надійшла скарга на ОСОБА_1 дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кияниці Л.С. Скаржник просить визнати дії головного державного виконавця Кияниці Л.С. щодо виконавчого провадження №37039259 неправомірними; зобов`язати Кияницю Л.С. здійснити перерахунок по аліментах у виконавчому провадженні №37039259 з врахуванням всіх років сплати аліментів, враховуючи розрахунки, довідку від 07.12.2017 №17/6; зняти арешт з майна (коштів), що перебувають на карткових рахунках ОСОБА_1 .

Скаржник вказує про те, що 05.11.2019 було накладено арешт на банківські картки та на майно. Відбувається незаконне утримання коштів із заробітної плати боржника в розмірі 50% щомісяця. Вказує про те, що 07.05.2021 ним було отримано довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.04.2021 з урахуванням коштів, що надійшли на депозитний рахунок Відділу за період з 01.04.2020 по 01.05.2021 та перераховано на користь стягувача в розмірі 13609.62 грн.

Скаржник не погоджується з розрахунком, оскільки виконавцем не враховано сплату аліментів протягом всьго періоду виконаня рішення суду, платежі з листопада 2012 року по грудень 2016 року. Загальна сума неврахованих коштів складає 29632 грн.

31.05.2021 Дарницьким районним судом м. Києва відкрито провадження, призначено справу у судове засідання.

09.06.2021 ОСОБА_2 звернулась із запереченням щодо скарги, вказала, що жодного надходження від ТОВ «Фірма «Дарина» або через виконавчу службу до 2019 року включно не отримувала. Перші аліменти надійшли в березні 2020 року після неодноразового звернення до виконавчої служби. Виписки (квитанції) з терміналів самообслуговування щодо переказу коштів ОСОБА_2 не вважає доказом сплати аліментів, окрім виписки від 14.11.2019 на суму 1200 грн. в якій вказано призначення платежу - аліменти за 10.11.2019.

Дослідивши матеріали скарги з додатками, заперечення з додатками, зважаючи на принцип достатності доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Згідно із ч.5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.12.2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј із всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 05.10.2012 року і до виповнення дитиною повноліття. Стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 05.10.2012 і до досягнення ОСОБА_4 3 років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно із ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

До скарги ОСОБА_1 додав довідки про доходи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дарниця», які містять колонку щодо сплачених аліментів у 2017 році ( а.с. 4)., у 2018 ( а.с. 12), у 2019 ( а.с. 13), в період 2019-2020 років (а.с. 14), протягом 2020 року (а.с. 15), протягом січня-березня 2021 року ( а.с. 16).

До скарги додано роздруківки чеків ( а.с. 17-39).

Згідно із довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах, здійсненого державним виконавцем Гевел О.О. Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ починаючи з 21.05.2012 по 01.11.2017, загальна заборгованість ОСОБА_1 згідно із виконавчим листом №2602/2813/12 від 01.03.2013, виданим Дарницьким районним судом м. Києва станом на 01.11.2017 становить 20807 грн. 65 коп. ( а.с. 40-42).

Відповідно із довідкою-перерахунком заборгованості по аліментах на заяву від 06.05.202, заборгованість станом на 01.04.2021, з урахуванням коштів, які надійшли на депозитний рахунок Відділу за період з 01.04.2020 по 01.05.2021 та перераховані на користь стягувача становить 13609 грн. 62 коп. ( а.с. 43-45).

14.03.2013 головним державним виконавцем Рибалко І.М. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2602/2813/12 від 01.03.2013 про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку.

22.01.2020 головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нікітіною М.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №2602/2813/12 на підставі довідки ПФУ - ТОВ «Фірма «Дарина» звернуто стягнення на доходи боржника.

ОСОБА_2 до заперечення на скаргу додано копію клопотання ОСОБА_1 від 17.07.2020 до головного державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві про зняття арешту з майна та перерахунок суми заборгованості по аліментах у межах виконавчого провадження №37039259.

Скаржником, ОСОБА_1 не доведено належними доказами відсутність заборгованості по сплаті аліментів, належне та своєчасне виконання рішення суду протягом всього періоду виконання рішення суду, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволення скарги.

Суд вважає важливими посилання боржника на отримування стягувачем коштів, як аліментні зобов`язання, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного.

Надані чеки не підтверджують оплату заборгованості по аліментам, оскільки не містять призначення платежів та зазначення даних одержувача.

Посилання боржника на оплату аліменнтів, суд не бере до уваги, оскільки надані пояснення не спростовують факту заборгованості по аліментам, що підтверджена розрахунком державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Крім того, як передбачено ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За вказаних обставин, та враховуючи, що державний виконавець у проведенні розрахунку боргу по аліментам діяв у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", в межах своїх повноважень та на підставі наявних в матеріалах виконавчого провадження доказів, суд приходить до висновку, що з боку державного виконавця права чи свободи заявника порушено не було.

Таким чином суд приходить до висновку про відмову у задоволення скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кияниці Л.С., стягувач ОСОБА_2 .

Інші доводи скарги не спрастовують висновків суду щодо правомірності дій державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 447-452 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кияниці Л.С., стягувач ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 14.06.2021

Суддя Л.В. Комаревцева