ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/972/20
Номер провадження 2/292/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року смт.Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Суддя- Гуц О.В.

секретар судового засідання Володіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Пулини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" про захист прав споживача, визнання дій по донарахуванню оплати за спожитий газ неправомірними, зобов"язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

У судовому засіданні брали участь: позивач ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Риданов С.В., представник відповідача - адвокат Гончарук О.М.,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз", мотивуючи його тим, що 09 квітня 2012 року між ним та відповідачем укладено Договір про надання послуг з газопостачання за № 37016.

09 квітня 2012 року, у відповідності до умов вищевказаного договору, працівниками підприємства відповідача у належному йому житловому будинку встановлено газовий лічильник типу - «Gross» MGM-UA G4, заводський номер НОМЕР_1 , початкові показники лічильника - 00000, що підтверджується актом №37016 про приймання-встановлення газового лічильника, проведено опломбування газового лічильника пломбою № ЖГАЗ9037112 та заведено і вручено йому контрольний журнал за №1759.

30 січня 2020 року працівниками Пулинської газорозподільної дільниці даний лічильник газу знято на повірку, з показником 14430,61 м.куб., складено акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки із зазначенням дати його розпломбування і номера пломби - 9037112.

Згідно записів, вчинених працівниками газорозподільної дільниці у відповідних графах акту, газовий лічильник реагує на мінімум споживання, механічні пошкодження та ознаки самовільного втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, відсутні, наявна та не порушена цілісність пломби, стан різьбових з"єднань - в нормі, відбитки повірочного тавра в наявності та в нормі.

Демонтаж лічильника газу та складання акту про його демонтаж проводився у його відсутності, цей акт ним не підписано.

Відповідно до протоколу №10/7, складеного працівниками Пулинської газорозподільної дільниці ОСОБА_3, ОСОБА_2 , демонтований лічильник газу направлено на повірку та у протоколі зазначено про наявність та цілісність пломби, встановленої на лічильнику, а також відомості про відсутність механічних пошкоджень лічильника, а у графі - «доповнення» даного протоколу зроблено запис про наявність характерних потертостей, подряпин заводської пломби та номер пакувальної пломби на пакеті, до якого поміщено лічильник газу.

06 лютого 2020 року його було запрошено на засідання комісії по розгляду актів про порушення, де вручено копії актів за № № 1/3 та 2742 , а також акт про проведення експертизи лічильника газу за № 3363.

Так, згідно запису у акті №2742 від 06.02.2020 року, відповідачем встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: розділу XI гл. 2, п. 1, пп.3 .

На засіданні даної комісії він повідомив представників відповідача, про свою незгоду з актом про порушення та про наміри призначення незалежної експертизи лічильника газу, а тому 10 березня 2020 року звернувся із письмовою заявою до Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про призначення трасологічного дослідження, яке було проведено даною експертною установою 13 травня 2020 року.

У свою чергу, відповідач, діючи упереджено, у своїх інтересах, не дочекавшись висновку незалежної експертизи, здійснив донарахування йому необлікований об`єм природного газу 4944,52 м.куб, що становить у вартісному еквіваленті 33260,50 грн..

19 березня 2020 року він одержав повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу через заборгованість за природний газ, яка нарахована на основі акту про порушення і є непогашеною станом на 16.03.2020 року, а 15 квітня 2020 року акт-розрахунок від 26.02.2020 року необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, з одночасним повідомленням про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 16.03.2020 року.

Такі дії відповідача він вважає незаконними, оскільки згідно висновку експертного дослідження №850/20-25, слідів несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу, не встановлено. А тому вважає звинувачення його відповідачем у втручанні у роботу вимірювального пристрою - лічильника газу та донарахування йому необлікованого об`єму природного газу 4944,52 м.куб. на суму 33260,50 грн., безпідставним.

Зважаючи на вище наведене, просив суд постановити рішення, яким визнати протиправними дії АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" щодо проведення йому донарахування необлікованого об"єму природного газу 4,944,52 куб. на суму 33260,50 грн. та зобов"язати АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" провести перерахунок вартості спожитого газу за період з 29.07.2019 року по 20.01.2020 року для опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_2 , скасувати нараховану суму заборгованості - 33 260,50 грн., стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000,0 грн., завдану неправомірними діями відповідача, понесені ним витрати , пов"язані з оплатою експертизи, судового збору та правничої допомоги.

Ухвалою Червоноармійського райсуду від 10.07.2020 року, провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 04.08.2020 року, розгляд якого неодноразово відкладався.

Ухвалою Червоноармійського райсуду від 21.09.2020 року призначено судовий розгляд справи на 26.10.2020 року, розгляд якого неодноразово відкладався.

У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Риданов С.В. позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судому засіданні представник відповідача адвокат Гончарук О.М., що діє за дорученням, позовні вимоги не визнала та просила відомити у задоволенні позовних вимог повністю, з підстав наведених у відзиві на позов від 04.08.2020 року.

Суд, заслухавши вступне слово позивача та його представника, представника відповідача, показання свідків, пояснення експерта, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку .

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 09.04.2012 року укладено договір на надання послуг по постачанню природного газу, що стверджується Типовим договором про надання населенню послуг з газопостачання за №37016 (а.с.8-12).

На виконання умов договору у домоволодінні позивача встановлено лічильник газу типу «Gross» MGM-UA G4, заводський номер НОМЕР_1 , початковий показник лічильника - 00000 та проведено опломбування газового лічильника пломбою №ЖГАЗ9037112 і заведено контрольний журнал за №1759, (а.с.13-14).

У акті про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 30.01.2020 р., за результатами огляду засобу вимірювальної техніки, працівниками газорозподільної дільниці при заповненні відповідних граф зроблено записи про те, що механічні пошкодження та ознаки самовільного втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, відсутні; наявність та цілісність пломб в нормі, стан різьбових з"єднань в наявності, наявність відбитків повірочного тавра в нормі. У акті також наявні дата розпломбування засобу вимірювальної техніки та номер пломби , (а.с.15).

У протоколі №10/7 щодо направлення засобів вимірювальної техніки на позачергову (експертну) повірку, експертизу представником оператора ГРМ внесено відомості про наявність і цілісність пломб, роботу лічильника (ЗВТ) на мінімальну витрату, показник якого у нормі, дані про те, що підвищений шум лічильника, відсутній, та те, що механічні пошкодження лічильника також відсутні. У доповненнях до протоколу зроблено примітку про наявні характерні потертості, подряпини заводської пломби та те, що лічильник опломбований в пакет - пломба, (а.с.16).

У акті про порушення №2742 від 06.02.2020 року зазначається про наявність порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме- розділу XI гл.2, п.1, пп.3 - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ ( комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), (а.с.17).

Відповідно до п.2 акту про порушення №1/3, без зазначення дати, на час складання цього акта на об"єкті- приватний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем- X, гл.10 Кодексу ГРМ №2494, (а.с.18).

Згідно акту №3363 від 06.02.2020 року, комісією АТ "Житомиргаз", у присутності споживача ОСОБА_1 проведено експертизу лічильника газу типу Gross G4, зав.№, показники - 14430 м3/год. та за висновком комісії виявлено: "пошкоджена пломба заводу-виробника", (а.с.19).

За даними акту - розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (фізичній особі) від 26.02.2020 року, об`єм необлікованого природного газу за період з 29.07.2019 р. по 29.01.2020 р. становить -4944,52 м.куб., вартість розрахованого об`єму газу складає- 33260,50 грн.. (а.с.22).

Відповідно до акту від 26.02.2020 року АТ "Житомиргаз" споживачу ОСОБА_1 , жителю АДРЕСА_1 , особовий рахунок: НОМЕР_2 , нараховано за надані послуги (необлікований (донарахований) об"єм природного газу) до сплати 33260,50 грн., (а.с.22 на звороті).

16.03.2020 року АТ "Житомиргаз" направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення про припинення газопостачання / розподілу природного газу/. Підстава -заборгованість за природний газ у сумі 33260,50 грн., що нарахована на основі акту про порушення, відображена у акті-розрахунку і залишилась непогашеною станом на 16.03.2020 року, (а.с.20).

За результатами експертного трасологічного дослідження №850/20-25 від 13.05.2020 р., свинцева пломба-заклепка, встановлена з правого боку корпуса відлікового механізму досліджуваного лічильника не піддавалася зняттю та повторному встановленню. На досліджувальному лічильнику газу типу- "GROSS" MGM-UA G4", зав. номер , не встановлено слідів несанкціонованого втручання у його роботу. (а.с.23-33).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дав показання про те, що за вказівкою керівництва Пулинської газорозподільної дільниці, де він працює слюсарем, спільно з іншим працівником дільниці - ОСОБА_2 , попередньо повідомивши власника про демонтаж лічильника газу, на службовому автомобілі прибули до домоволодіння ОСОБА_1 в село Ягодинку Пулинського району. У присутності дочки позивача вони демонтували лічильник газу, про що склали відповідний акт, у якому вона поставила свій підпис . Після чого даний лічильник було поміщено до ящика та доставлено до дільниці, а звідти вказаний лічильник передано для повірки до обласної організації "Житомиргаз". При знятті лічильника у помешканні позивача, особисто ним будь-яких видимих пошкоджень лічильника та заводської пломби, виявлено не було.

Свідок ОСОБА_2 суду показав про те, що він спільно з ОСОБА_3 виконували розпорядження керівництва Пулинського відділення газорозподільної дільниці та у зв"язку з цим, у селі Ягодинка, у будинку позивача, демонтували лічильник газу, поставили заміну, помістили знятий лічильник газу до ящика ,про що склали відповідний акт. При цьому ним особисто , будь-яких пошкоджень вказаного лічильника та його заводської пломби, виявлено не було.

Свідок ОСОБА_4 суду показав про те, що він працює майстром групи експлуатації газових мереж району. Згідно графіка, за його вказівкою, після проведеного з працівниками газорозподільної дільниці інструктажу, за попередньою домовленістю із власником будинку, працівники дільниці прибули за адресою місця проживання позивача, з метою демонтажу лічильника газу, для подальшої передачі його на повірку. Про демонтаж вказаного лічильника було складено відповідний акт, у якому заповнено усі необхіді графи. Даний акт було підписано працівниками газорозподільної дільниці та особою, яка була присутня при знятті лічильника. Лічильник газу поміщений до окремого ящика та доставлений на газорозподільну дільницю, а звідти після складання реєстру лічильники (кожен у окремому ящику) відправлено до м.Житомира, на повірку. При виявленні порушень роботи лічильника газу, чи його пломби, про це зазначається у акті та здійснюється відеозйомка. За час його роботи, таких випадків у Пулинському відділенні, не було.

Свідок ОСОБА_5 суду показала про те, що вона є донькою позивача. На час прибуття за місцем проживання її батьків працівників газорозподільної дільниці, а саме 30.01.2020 року, вона перебувала у будинку одна та лічильник газу було демонтовано у її присутності. Оскільки будь-яких зауважень з боку працівників дільниці щодо роботи лічильника газу не було, вона підписала складений ними акт.

Експерт ОСОБА_6 , викликаний до суду за клопотанням сторони позивача, підтвердив викладені ним обставини у висновку трассологічного дослідження лічильника газу типу «Gross» MGM-UA G4, за заявою ОСОБА_1 .. Так, дослідженням встановлено, що охоронні властивості заводської пломби лічильника газу, не порушено, а це означає, що з місця її встановлення деформована пломба не знімалася, оскільки на ніжці цієї пломби наявний фіксуючий уступ, який неуможливлював її зняття.

За правилами ст.4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об"єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Положеннями ст.16 ЦК України визначено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади; Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

В той же час положенням ст.5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Ефективність як критерій способу захисту цивільного права полягає в тому, що його реалізація призведе до відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Здебільшого такий спосіб прямо визначений спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2494.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем визначено:

-експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - це комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання;

-засіб вимірювальної техніки/ЗВТ - це технічний засіб, включаючи лічильник газу, який застосовується під час вимірювань і має нормовані метрологічні характеристики;

-лічильник газу засіб- це засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запамятовування та відображення обєму (обсягу) природного газу, що проходить через нього, та є складовою комерційного (дублюючого) вузла обліку;

-несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора обєму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу;

- пошкодження пломб - це відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).

Розділом Х главою 8 Кодексу газорозподільних систем визначено порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню). Пунктом 6 цієї глави визначено, що зняття лічильника газу на періодичну повірку (або його повірку на місця встановлення) здійснюється у присутності споживача. За необхідності розпломбування лічильника газу представник Оператора ГРМ складає акт розпломбування, який підписується споживачем.

Згідно Розділу Х главою 9 п.1 цього Кодексу Оператор ГРМ та споживач під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо:

-(пп.3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пломб;

-(пп.4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу.

Главою 2 Розділу ХI цього Кодексу визначено види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування.

Так, відповідно до п. 1 цієї глави до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ ( крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать:

-(пп. 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

За змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільних систем, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Зазначеними положеннями законодавства прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу і його вартості має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку.

Згідно пункту 3.4 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. № 619, у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії спірні питання вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до пункту 39 Договору № 37016, укладеного між позивачем та відповідачем про надання послуг з газопостачання спори та розбіжності стосовно виконання умов цього договору розв`язуються шляхом переговорів або у судовому порядку.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. № 1023-XII визначено термін «виконавець» - суб`єкт господарювання, який виконує роботу або надає послуги.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.1 цього Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 цього Закону споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно статті 22 цього Закону захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків встановлених цим Кодексом.

За положеннями ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Проаналізувавши всі обставини справи, всебічно, повно та об"єктивно, дослідивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача частково,оскільки встановлено, що позивачу безпідставно нараховано вартість необлікованого обсягу природного газу, яку включено у заборгованість за послуги з газопостачання. Таким чином порушене право позивача підлягає судовому захисту у частині визнання протиправними дій "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" щодо проведення донарахування абоненту ОСОБА_1 необлікованого об"єму природного газу 4 944,52 м.куб, на суму 33 260,50 грн. та щодо зобов"язання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" провести перерахунок вартості спожитого абонентом ОСОБА_1 природного газу за період з 29.07.2019 року по 20.01.2020 року для опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Відповідно до положень частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Відносини щодо надання послуг постачання природного газу, що склались між сторонами, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2498 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору розподіл природного газу», Правилами постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року.

Пунктом 8 розділу VІ Правил постачання природного газу передбачено, що відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в разі, якщо постачання газу побутовому споживачу було припинено через дії оператора газорозподільних систем на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання газу побутовому споживачу. У такому випадку постачальник відшкодовує побутовому споживачу вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі газу після його безпідставного припинення. При цьому постачальник відшкодовує побутовому споживачу збитки (обсяг недовідпущеного газу), які обчислюються, виходячи з фактичного середньогодинного споживання газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на газ, що діяли в період відсутності газопостачання. Крім того, якщо внаслідок цього побутовому споживачу або його майну завдано матеріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її на підставі рішення суду.

Ураховуючи зазначене, відшкодування моральної шкоди побутовому споживачу передбачене Правилами постачання природного газу лише у випадку припинення через дії оператора газорозподільних систем на виконання неправомірного доручення постачальника постачання газу побутовому споживачу.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначив, що неправомірні, на його думку, дії відповідача, якими йому завдано моральну шкоду, пов`язані з безпідставним винесенням повідомлення про припинення газопостачання та незаконним нарахуванням заборгованості. Беручи до уваги те, що підставою для відшкодування моральної шкоди не може бути повідомлення про припинення постачання природного газу чи завдання позивачу шкоди внаслідок нарахування заборгованості, підстави наведені позивачем для відшкодування моральної шкоди суперечать вимогам закону та не можуть бути визнані судом обгрунтованими.

А тому позовні вимоги позивача в цій частині , до задоволення не підлягають.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу та пов"язані із залученням свідків,спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду із позовом про захист прав споживача, визнання дій по донарахуванню оплати за спожитий газ неправомірними та зобов"язання вчинити дії , звільнений від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", який судом задоволено, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн.80 коп..

Оскільки у задоволенні позову в частині стягнення моральної (немайнової) шкоди, позивачу відмовлено, вимоги останнього про стягнення з відповідача на його користь, сплаченого судового збору у розмірі 840, 80 грн., до задоволення не підлягають.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 33 Правил адвокатської етики єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п. п. 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Таким чином, на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як встановлено судом, 25.03.2020 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Ридановим С.В. укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надати правову допомогу та визначено розмір гонорару за домовленістю сторін, який становить 3500,0 грн. ,а саме: надання консультацій з правових питань у справі Клієнта -300,0 грн., збирання доказів , складання позову до суду -1200,0 грн., захист прав та інтересів Клієнта у суді під час розгляду справи- 2000,0грн (а.с. 45).

Згідно акту про надані послуги , на підставі договору про надання правової допомоги від 25.03.2020 року,(а.с.46) та квитанції № 99 від 24.06.2020 року,(а.с.47) Клієнтом оплачено послуги адвоката у розмірі 3500,0 грн.

Матеріали справи також містять ордер, серія ЖТ №080836 від 25.03.2020 року, (а.с. 43).

Виходячи з вище наведеного та враховуючи те, що відповідачем у суді не заявлено про зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3500,0 грн. витрат на правничу допомогу, є доведеними та такими що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Обгрутованою є вимога позивача про стягнення з відповідача 3 922,60 грн. витрат за проведення експертного дослідження, оскільки її розмір підтверджується наданим позивачем актом здачі-приймання висновку експертного дослідження,(а.с.41) та вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, враховуючи висновки суду про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.4,5,12, 13,16,76,78,79, 81, 141, 133, 137, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.15,16, 23 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" про захист прав споживача, визнання дій по донарахуванню оплати за спожитий газ неправомірними, зобов"язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" щодо проведення донарахування абоненту ОСОБА_1 необлікованого об"єму природного газу 4 944,52 м.куб. на суму 33 260,50 грн..

Зобов"язати Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" провести перерахунок вартості спожитого абонентом ОСОБА_1 природного газу за період з 29.07.2019 року по 20.01.2020 року для опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" на користь ОСОБА_1 витрати, пов"язані з оплатою експертизи №850/20-25 в розмірі 3 922,60 грн. та витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 3500 грн..

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (. юридична адреса: 10002, вул.Фещенка-Чопівського,35, м.Житомир) на користь держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UА0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106) .

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 15 червня 2021 року.

Суддя О. В. Гуц