Ухвала

10червня 2021 року

м. Київ

справа № 755/29834/14-ц

провадження №61-8618ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гладкого Руслана Вікторовича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 березня 2021 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артфінброк», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Апекс-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ТОВ «ФК «Артфінброк» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, обґрунтовану тим, що 19 травня 2016 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги ПАТ «Апекс-Банк» до ОСОБА_1 за участю третьої особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю.

У листопаді 2017 року між ТОВ «ФК «Артфінброк» та ПАТ «Апекс-Банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 29/11-2017/02, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором від 08 червня 2012 року № ФКЛ/080612/1, укладеним між ПАТ «Апекс-Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Артфінброк».

На підставі викладеного, ТОВ «ФК «Артфінброк» просило суд замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 755/29834/14-ц.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 березня 2021 року, заяву ТОВ «ФК Артфінброк» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі № 755/29834/14-ц за позовом ПАТ «Апекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме, стягувача, з ПАТ «Апекс-Банк» на ТОВ «ФК «Артфінброк».

Судові рішення мотивовано тим, що заявником було надано всі належні та допустимі докази, які підтверджували перехід прав та обов`язків від первісного кредитора до нового кредитора.

У травні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Гладкого Р. В. на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 березня 2021 року.

У касаційній скарзі представника ОСОБА_1 - адвокат Гладкий Р. В., посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди дійшли помилкового висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження, оскільки ТОВ «ФК «Артфінброк» не є стороною виконавчого провадження, договір про відступлення права вимоги є недійсним.

За правилом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів, убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 6-1355/10, провадження № 61?12076св18.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, встановивши, що між ПАТ «Апекс-Банк» та ТОВ «ФК «Артфінброк» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 29/11?2017/02, відповідно до якого ПАТ «Апекс-Банк» відступило ТОВ «ФК «Артфінброк» право вимоги стягнення заборгованості за кредитним договором від 08 червня 2012 року № ФКЛ/080612/1, укладеним між ПАТ «Апекс-Банк» та ОСОБА_1 , дійшов правильного висновку, що товариство набуло прав стягувача за рішенням суду та виконавчим листом, а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання заявника на недійсність договору про відступлення права вимоги від 29 листопада 2017 року є безпідставними, оскільки боржниками дійсність договору не оскаржувалася та відсутнє судове рішення, яке б свідчило про те, що вказаний договір є недійсним.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки апеляційного суду, який їх обґрунтовано спростував.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Гладкого Р. В. на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 березня 2021 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гладкого Руслана Вікторовича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 березня 2021 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артфінброк», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Апекс-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про заміну сторони виконавчого провадження.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян