Справа № 359/6933/21
Провадження №2/359/830/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Рожковій Ж.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Гірська сільська рада Бориспільського району про визнання права власності

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, згідно якого просить визнати за ним право власності на 7/8 частин успадкованого житлового будинку АДРЕСА_1 , що належав його батьку ОСОБА_4 .

Позов вмотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Спадщину після спадкодавця за заповітом прийняв ОСОБА_1 . Державний нотаріус Бориспільської державної нотаріальної контори Київської області видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в саме на земельну ділянку з кадастровим номером :01:014:0069, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак позивач не має змоги завершити оформлення прав на успадкований будинок в загальному порядку, оскільки, не може надати нотаріусу документів, що посвідчують право власності спадкодавця на будинок.

А тому і звертається до суду з вказаним позовом та просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на успадкований житловий будинок.

Ухвалою судді від 05 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.54).

У листопаді 2020 року від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про заміну відповідача у справі (а.с.56).

Ухвалою від 18.11.2020, занесеною до протоколу судового засідання, замінено неналежного відповідача ОСОБА_5 на належного відповідача ОСОБА_3 (а.с.66-67).

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 02 березня 2021 року, закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті (а.с.134).

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити його у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Гірської сільської ради в судове засідання не з`явився. Сільський голова Дмитрів роман, подав заяву в який просив проводити розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.139).

Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Виконавчим комітетом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27 листопада 2017 року, серія НОМЕР_1 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_4 , на підставі ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, як це передбачено ст. 1218 ЦК України, ввійшли всі права та обов`язки ОСОБА_4 , що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , технічний паспорт якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.19-23), та земельна ділянка площею 0,0811 га, кадастровий номер :01:014:0069, розташованої за тією ж самою адресою. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується державним актом Серії ЯД №788673 від 26.11.2007 року, виданого на ім`я ОСОБА_4 та витягом НВ-020 від 29.09.2020 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12).

Спадкоємцями за заповітом і за законом, відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Право на спадкування, згідно із нормами ч.1 та ч.3 ст. 1223 ЦК України, виникає у день відкриття спадщини і належить особам, зазначених у заповіті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким все майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належало на день смерті, і на що він за законом мав право, заповів ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 04 липня 2014 року (а.с.48).

Крім того, ОСОБА_1 є сином померлого, що підтверджується свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 02 червня 1984 року, де його батьком вказаний ОСОБА_4 , актовий запис №41 (а.с.10).

Також, відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

До кола спадкоємців, які згідно із вимогами ст. 1241 ЦК України, мають право на обов`язкову частку у спадщині відноситься непрацездатна вдова (дружина) спадкодавця, ОСОБА_5 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 від 09.09.1975 року (а.с.93).

Таким чином, саме на підставі поданої заяви ОСОБА_5 про прийняття спадщини, державними нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 2/2018.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року, у справі ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання майна, що є об`єктом права, спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частку майна, яке є спільною власністю, вирішено, визнати за ОСОБА_5 1/8 частину будинку АДРЕСА_1 та 1/8 частину земельної ділянки площею 0,0811 га, кадастровий номер :01:014:0069, розташованої за тією ж адресою.

29 вересня 2020 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Криворучко О.В. 04 липня 2014 року, зареєстрованого у реєстрі за №683, видала ОСОБА_1 , свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на 7/8 часток у праві власності на земельну ділянку площею 0,0811 га, кадастровий номер :01:014:0069, розташованої АДРЕСА_3 , земельна ділянка № НОМЕР_4 , що підтверджує відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 29.09.2020 року (а.с.60).

В той час як, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 7/8 садибного (індивідуальний) житлового будинку АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки документи, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок відсутні, про що постановлено постанову №601/02-31 від 25.08.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.16).

Судом встановлено, що в позивача як в спадкоємця за заповітом, який прийняв частину спадщини, відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , який би підтверджував право власності спадкоємця на це майно, яке входить до спадкової маси, а тому позивач не може представити приватному нотаріусу такого документу.

Проте, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину, згідно із приписами ч.2 ст. 1296 ЦК України, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 7, 10 п. 1 Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 роз`яснив судам про те, статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, в строки та в порядку, що передбачено актами цивільного законодавства України, після смерті спадкодавця, відсутність свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у видачі якого позивачу було обґрунтовано відмовлено приватним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріального округу Меленна Т.К., не позбавляє позивача права на спадщину, до складу якої входить частина житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , частка якого належала спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Проте, як передбачено приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до абз. 4 п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13, позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК.

Тому, як дійшов висновків Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Отже, суд дійшов висновку, що 7/8 частина житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами за адресою, АДРЕСА_2 , належало спадкодавцю, що підтверджується у сукупністю наступними письмовими документами: записом № 12101 Погосподарської книги № 14 за 2011-2015 роки Гірської сільської ради, відповідно до якого домоволодіння АДРЕСА_1 обліковується за нині померлим ОСОБА_4 (а.с.46-48); довідкою № 1477-07- 28-20 від 27.07.2020 року, що видана Гірською сільською радою Бориспільського району (а.с.17); довідкою № 1477-07- 28-20 від 27.07.2020 року, що видана Гірською сільською радою Бориспільського району, встановлено, що гр. ОСОБА_4 1948 року народження, проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 по на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18); технічним паспортом на житловий будинок, виготовленого 18 січня 2018 року ТОВ «КДН Крок назустріч», відповідно до якого, житловий будинок було збудовано у 1963 році (а.с.19-24); рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2019 року.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, що їх підтверджують, суд вважає, що позивач позбавлений правових підстав оформити право на спадщину, до складу якої входить частина житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_4 частин якого належала спадкодавцю ОСОБА_4 , набутого ним за час життя, в нотаріальному порядку, шляхом одержання в приватного нотаріуса Бориспільського нотаріального округу Меленни Т.К. свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстав відсутності в позивачів оригіналу документа, який посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок.

Тому, відповідно до приписів ст. 392 ЦК України, наведені вище обставини дають позивачу як правонаступнику підстави для визнання за ним права власності на 7/8 частин житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , як виняткового судового способу захисту права на майно, оскільки одержання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку є не можливим.

Керуючись ст. 258,259,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Гірська сільська рада Бориспільського району про визнання права власності задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 право власності на 7/8 частин успадкованого житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 червня 2021 року.

Суддя Чирка С.С.