Провадження №2-о/639/29/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря Волкової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, зазначивши заінтересованою особою ОСОБА_2 , і просить суд встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 63 років, є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; а також встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сафоново Смоленської обл., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Калиново, Попаснянського району, Луганської обл., Україна, причина смерті серцева недостатність та допустити негайне виконання рішення у справі.

В обґрунтування своїх вимог заявник ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є рідним братом ОСОБА_1 (до одруження дівоче прізвище - ОСОБА_4 ). З 2002 року ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною відміткою у паспорті. У 2014 році він поїхав до своєї матері у м. Стаханов Луганської області, проживав з нею за адресою реєстрації матері по АДРЕСА_2 . У 2018 році ОСОБА_3 за станом здоров`я потрапив до Калинівської дільничої лікарні (селище Калинове Попаснянський район Луганської області), де перебував на постійному лікуванні у стаціонарі (хоспісі) аж до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №23 від 07.05.2019 р.; Довідкою про причину смерті; Свідоцтвом про смерть від 13.06.2019 р. Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина. На теперішній час заявник не має змоги оформити спадщину, оскільки документально не може підтвердити факт того, що вона є рідною сестрою померлого ОСОБА_3 , оскільки свідоцтво про народження її брата не збереглося і на даний час отримати його дублікат в органі РАЦС неможливо. Копією свідоцтва про народження заявниці серія НОМЕР_1 підтверджується, що її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . З копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 07.08.1976 року вбачається, що дошлюбне прізвище заявниці « ОСОБА_4 » та після укладення шлюбу заявниця здобула прізвище чоловіка « ОСОБА_7 ». З копії паспорта серії НОМЕР_3 , виданого 16.11.2001 року, довідки про присвоєння ІПН від 09.04.1998 року та пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 від 18.10.2012 року вбачається, що вони видані на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно копій лікарського свідоцтва про смерть № 23 від 08.05.2019 року, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 13.06.2019 року, копії паспорта НОМЕР_6 від 30.01.2002 р., зазначені документи видані на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Тобто, згідно наданих до суду документів, співпадають дошлюбне прізвище ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та їх по батькові. Отримати свідоцтво про народження брата заявниця не має можливості, оскільки ОСОБА_3 народився в м. Сафоново, Смоленської області, Російська Федерація. Враховуючи викладене, заявник змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Крім того, заявник звернулася до Новобаварського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для того, щоб зареєструвати смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , але отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті від 11.07.2019 року. Отже, зареєструвати смерть свого брата у встановленому законодавством України порядку ,заявниця не має можливості і змушена звернутися до суду з даною заявою. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та вирішення питань спадкування.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.12.2020 року передано справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та встановлення факту смерті, за підсудністю до Жовтневого суду м. Харкова.

Відповідно до супровідного листа Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.01.2020 року вказані вище матеріали справи направлені на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова та отримані останнім 14.01.2021 року.

Відтак, для розгляду даної позовної заяви автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова - Баркову Н.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.01.2021 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та встановлення факту смерті - залишено без руху. Надано заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

На виконання ухвали суду від 15.01.2021 року заявником вказані недоліки заяви були усунуті, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та встановлення факту смерті. Призначено судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.04.2021 року заяву про виклик свідків у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та встановлення факту смерті задоволено. Викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 03.06.2021 року заявник ОСОБА_1 вимоги своєї заяви підтримала, просила суд заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення вищевказаної заяви.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги ОСОБА_1 , викладені в її заяві, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблено відповідний актовий запис №656 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого 11.01.1974 року. Її батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.13).

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уклали шлюб 07.08.1976 року, про що зроблено відповідний актовий запис №8 та підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 07.08.1976 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_7 (а.с.12).

ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що зроблено відповідний актовий запис №180 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого 07.02.1985 року. Батьками зазначені - ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (а.с.26).

В подальшому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №505 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 , виданого 17.09.2010 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 (а.с. 27).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Відділом записів актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Калиново, Попаснянського району, Луганської області, про що 13.06.2019 року зроблено відповідний актовий запис №249 (а.с.15).

Отже заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доводиться матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9

Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть №23 від 07.05.2019 року та копії довідки про причину смерті №23 від 07.05.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: серцева недостатність (а.с. 16).

Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Стаханівської державної нотаріально контори Пожидаєвою Л.О. від 01.11.2007 року, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на випадок його смерті, належну йому квартиру, розташовану у АДРЕСА_1 заповідає ОСОБА_10 , 1985 року народження (а.с. 32). Вказані відомості також підтверджуються Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 01.11.2007 року (а.с.33). Отже ОСОБА_13 є заінтересованою особою у даній справі.

11.07.2019 року ОСОБА_2 Новобаварським районним в м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено свідоцтво про смерть, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.17).

Разом з тим, відповідно до постанови приватного нотаріуса ХМНО Харківської області від 22.01.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не надано належним чином оформленого документу стосовно факту смерті спадкодавця (а.с. 58).

12.06.2020 року у відповідь на адвокатський запит Східним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції (м. Харків) надано лист, яким відмовлено у наданні повторного свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19), що унеможливлює документальне доведення родинних відносин ОСОБА_3 та заявника ОСОБА_1 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_12 є її дядьком, оскільки доводиться рідним братом її матері ОСОБА_1 . Дядько народився в Смоленській області, однак свідоцтво про народження не знайшли. Його фінансово підтримувала матір бабуся свідка. ОСОБА_12 пиячив і хворів, тому попросив переїхати до матері в Луганську область, там він два роки тому помер у лікарні. Свідок проживає в м. Харкові з 19 років, а до цього жила в Стаханові разом з бабусею, тому знає дядька дуже добре. Дружини та дітей в нього не було, залишилась лише сестра і матір після його смерті. Свідкові відомо про родинні зв`язки достеменно з дитинства, оскільки вона приїздила до бабусі, яка ОСОБА_12 називала сином. Це було очевидно для всіх членів родини.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 , чоловік заінтересованої особи ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснив, що знав ОСОБА_12 як дядька його дружини і рідного брата тещі. ОСОБА_12 подарував свідкові та його дружині на весілля меблі. Свідок з дружиною відвідував ОСОБА_12 в АДРЕСА_3 , де він жив, також свідок був присутній на сімейних святах в Стаханові за участю ОСОБА_12 та його рідних.

З копії паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого 16.11.2001 року, довідки про присвоєння ІПН від 09.04.1998 року та пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 від 18.10.2012 року та документів, виданих на ім`я ОСОБА_14 вбачається, що заявник ОСОБА_15 та ОСОБА_12 мають одне прізвище та по батькові (а.с. 6-11, 14, 21-22). Дані паспорту НОМЕР_10 , виданого Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 30.01.2002 року, свідчать про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народився в м. Сафоново Смоленської області, був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.21).

Зазначені вище докази підтверджують, що заявник ОСОБА_1 доводиться ОСОБА_3 рідною сестрою, отже для заявника встановлення факту смерті ОСОБА_3 має юридичне значення, однак у реєстрації факту смерті ОСОБА_3 відмовлено, про що свідчить повідомлення начальника Новобаварського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 11.07.2019 року за №1695/15.5-04-04 (а.с. 17).

Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як вбачається із вищенаведеного, відсутність документального підтвердження родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 має юридичне значення, оскільки позбавляє заявника можливості отримати спадщину.

Враховуючи відомості, які містяться в письмових доказах, показаннях свідків, суд приходить до висновку, що дійсно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч.2 ст. 319 ЦПК України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року № 9-1130/0/4 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» вказується на те, що у зазначеному в ЦПК України порядку мають розглядатися заяви про встановлення факту народження або смерті як на території Автономної Республіки Крим, так і на території населених пунктів Донецької та Луганської областей, визначених у розпорядженні КМ України від 07.11.2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Згідно з додатком 1 до вказаного розпорядження Кабінету Міністрів України, с. Калиново, Попаснянського району, віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Як зазначено у вказаному вище Інформаційному листі, такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, при ухваленні рішення суду документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Крім того, 18.01.2018 року прийнято Закон України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», який набрав чинності 24.02.2018 року. Відповідно до ч.3 ст.2 зазначеного Закону України діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Враховуючи досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що за заявою сестри померлого ОСОБА_1 , для якої такий факт має юридичне значення, є всі підстави для встановлення факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сафоново, Смоленської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Калиново, Попаснянського району, Луганської обл., Україна, та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 263-265, 273, 293, 294, 315-319, 430 ЦПК України, Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в віці 63 років, є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сафоново Смоленської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Калиново, Попаснянського району, Луганської обл., Україна, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть відділом державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Стаханівським МВ УМВС України в Луганській області 16.11.2001 року, РНОКПП: НОМЕР_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 ;

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт серії НОМЕР_12 виданий Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 21.12.2010 року, РНОКПП: НОМЕР_13 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Повне рішення складено 14.06.2021 року.

Суддя Н.В. Баркова