Справа № 654/3883/20
Провадження №2/654/259/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ширінської О.Х.,

за участі секретаря Синевид І.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Гола Пристань Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, вчинений 15.04.2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 13901 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», , заборгованості за кредитним договором № 490998244 від 15.01.2019 року в сумі 16038,13 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в жовтні 2020 року у зв`язку із блокуванням його заробітної картки, від банківської установи він дізнався, що в ході вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 62180946, з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, вчиненого 15.04.2020 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 13901, приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем, накладено арешт на його грошові кошти, що містяться на відкритих на його ім`я рахунках в банківських установах.

Жодних документів від приватного нотаріуса Хари Н.С., АТ «АЛЬФА-БАНК» та приватного виконавця Манікіна Д.С. він не отримував та про наявність заборгованості дізнався вперше.

Його представником адвокатом Першиним С.М. на адресу приватного виконавця Манікіна Д.С. було направлено адвокатський запит № 102 від 07.10.2020 р. з проханням надати копію матеріалів виконавчого провадження № 62180946, але відповіді на вказаний запит ним не отримано.

Вважає, що приватним нотаріусом Харою Н.С. вчинено виконавчий напис від 15.04.2020 року № 13901 з порушенням діючого законодавства, оскільки він був вчинений без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу, не було отримано письмове повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом, нотаріус вчинив виконавчий напис про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів, але не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку № 1172.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, в змісті позовної заяви міститься заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача АТ «АЛЬФА-БАНК» Шевцов О.С. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволенні позову.

Надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заборгованість указана у виконавчому написі є безспірною і не потребує доказуванню, оскільки нотаріусу були подані всі документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Вказав, що безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку, а нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Д.С. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надавав, відзив на позов не подавав.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19) та постанови від 15.01.2020 року № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий же правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 року (провадження № 14-12559св18).

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі (висновок Верховного Суду у постанові від 05.03.2018 року, справа № 756/11960/15-ц).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Судом встановлено, що 15 січня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» укладено оферту на укладення угоди про надання особистого кредиту та акцепт пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту № 490998244, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит на умовах Продукту «Рефінансування кредитних карт», шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_2 в розмірі 14529,41 грн. для зарахувапння коштів на повернення заборгованості за договором про відкриття кредитної картки, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 32,00% річних, з кінцевим терміном повернення грошових коштів 16 січня 2024 року.

Згідно виписки з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 490998244, заборгованість перед АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 490998244 станом на 05.12.2019 року (включно) складає 16038,13 грн. Станом на дату 14.04.2020 року АТ «Альфа-Банк» повідомляє, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 490998244 від 15.01.2019 року не погашена.

05 грудня 2019 року за вих. № L31AB-1 відповідач направив ОСОБА_1 повідомлення про порушення основного зобов`язання, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з рекомендованим повідомленням № 2 від 24.12.2019 року за формою 103-1.

14 квітня 2020 року АТ «Альфа-Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. із заявою про вчинення виконавчого напису.

15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 13901, про звернення стягнення із ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 490998244 від 15.01.2019 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», заборгованість за кредитним договором № 490998244 від 15.01.2019 року.

Згідно зазначеного виконавчого напису нотаріуса строк платежу за кредитним договором № 490998244 від 15.01.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 18.07.2019 року по 05.12.2019 року. Сума заборгованості складає 16038,13 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 605,33 грн., прострочена заборгованість за комісією та процентами 1853,12 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 13393,37 грн., строкова заборгованість за комісією та процентами 186,31 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача АТ «Альфа-Банк» у розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 16688,13 гривень.

26.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62180946 з примусового виконання виконавчого напису № 13901, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 16688,13 грн., та стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1668,81 грн.

В рамках виконавчого провадження № 62180946, приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. 07.10.2020 р. було винесено постанову про арешт коштів боржника, а саме накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 18756,94 грн.

Позивач стверджує, що в жовтні 2020 року йому стало відомо про наявність як виконавчого провадження, так і виконавчого напису нотаріуса у зв`язку із блокуванням його заробітної картки. Вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства, тому не підлягає виконанню.

Перевіривши документи, надані суду АТ «Альфа-Банк», що стали підставою для вчинення нотаріусом виконавчого напису, судом встановлено відсутність документів, зазначених в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса.

Так, відповідачем до суду не надано належних письмових доказів розміру заборгованості позивача та її складових, які б містили суми та дати, з яких можливо було б встановити, коли боржник отримав кредит та в якому розмірі, коли проводив оплату, якщо проводив, за вказаним кредитним договором, скільки днів прострочення сплати заборгованості, тобто чи є сума, заявлена банком до стягнення безспірною.

Надана відповідачем виписка з рахунку ОСОБА_1 , яка є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача, не може бути доказом безспірності грошових вимог банку до боржника, оскільки не є інформативною - в ній не відображено рух коштів по рахунку позивача.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

З аналізу вищевикладеного вбачається, що при вчиненні спірного виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), відтак у нього не було підстав вважати, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Альфа-Банк», а також суми процентів, комісії зазначені у виконавчому написі, є безспірними.

Крім того, ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що ним не було отримано письмової вимоги (повідомлення) від відповідача про усунення порушень (сплати боргу) за кредитним договором. Данні обставини також не спростовуються наданими суду матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 грудня 2019 року АТ «Альфа-Банк» направив на адресу боржника ОСОБА_1 повідомлення про порушення основного зобов`язання. Проте, відповідачем не надано нотаріусу доказів отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитом, а лише представлено копію такої вимоги та список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з рекомендованим повідомленням. Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої банком заборгованості.

Неотримання позивачем вимоги об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Нотаріус, у свою чергу, не повідомив боржника про те, що до неї звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису та не перевірив надіслання вимоги про усунення порушень за кредитним договором та отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наслідки такого неповідомлення зазначені у п. 10 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014 року, а саме вказано, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, нотаріусом порушено вимоги законодавства, оскільки відповідачем не надано доказів отримання ОСОБА_1 повідомлення письмової вимоги про усунення порушень.

За змістом оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у день його вчинення 15 квітня 2020 року керувалася пунктом 2 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який був доповнений до Переліку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року.

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано нечинною та незаконною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в частині положень, які доповнювали пункт 2 Переліку.

Для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку.

Надані відповідачем приватному нотаріусу оферта на укладення угоди про надання особистого кредиту та акцепт пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту № 490998244 не є нотаріально посвідченими договорами, а отже не мігли бути тими договорами, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц, та з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, приймаючи до уваги, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема: доказів підтвердження отримання боржником претензії про погашення заборгованості за кредитним договором; не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України).

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. за подання позову немайнового характеру та в сумі 420 грн. 40 коп. за подання заяви про забезпечення позову, а тому ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору.

Позивача ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5700 грн.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5700,00 грн. по даній справі, позивачем в додатки до позовної заяви долучено витяг з договору № 0710 від 07 жовтня 2020 р. про надання правової (правничої) допомоги, копії посвідчення адвоката Першина С.М. та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, звіт від 03 листопада 2020 р. про виконання договору про надання правової (правничої) допомоги № 0710 від 07 жовтня 2020 р.

Однак, позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати коштів у розмірі 5700,00 грн. за надану адвокатом Першиним С.М. професійну правничу допомогу, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову позивачу ОСОБА_1 в стягненні витрат на професійну правову допомогу в розмірі 5700,00 грн. за їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 78, 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, вчинений 15.04.2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 13901 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», , заборгованості за кредитним договором № 490998244 від 15.01.2019 року в сумі 16038,13 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на сплату судового збору у розмірі 1261,20 грн. (одна тисяча двісті шістдесят одна гривня 20 коп.).

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 14.06.2021 р.

Суддя О. Х. Ширінська