Номер провадження 22-ц/804/132/21
Доповідач Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/804/132/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року Донецький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Папоян В.В.

суддів Космачевської Т.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря Гуляєва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 вересня 2020 року цивільну справу № 234/16224/19 за позовом Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів, (головуючий у 1 інстанції суддя Костюков Д.Г.),

В С Т А Н О В И В :

Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення переплати бюджетних коштів. В обґрунтування вимог зазначило, що 24.07.2012 року ОСОБА_1 звернулася до УПСЗН Краматорської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Згідно наданої нею декларації до складу сім`ї окрім заявника входили чоловік заявника - ОСОБА_2 , та їх діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_6 , року народження; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В подальшому відповідач неодноразово зверталась за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та надавала відповідні заяви, а саме: 16.01.2013 року, 11.07.2013 року, 24.09.2013 року, 17.03.2014 року, 12.09.2014 року, 17.03.2015 року, 14.09.2015 року, 15.03.2016 року, 14.09.2016 року, 13.03.2017 року, 12.09.2017 року, 13.03.2018 року, 11.09.2018 року. На підставі вказаних заяв та доданих до них документів УПСЗН були прийняті рішення про призначення відповідачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Особі при поданні документів для призначення державної соціальної допомоги зобов`язані вказати достовірні дані про доходи сім`ї та майновий стан. В усіх деклараціях, доданих до заяв, ОСОБА_1 вказувала про наявність у сім`ї лише одного транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 21063 ЗНГ, 1993 року випуску. Але в ході перевірки 20.12.2018 року було встановлено, що відповідно до інформації центру 1443 м.Краматорська управління державної автоінспекції станом на 23.11.2018 року за ОСОБА_2 окрім вказаного у деклараціях автомобіля, з 11.04.1997 року зареєстровано мотоцикл КМЗ ДНЕПР 11, 1988 року випуску.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», якій затверджено Постановою КМУ № 250 від 24.02.2003 року, вказана допомога не призначається, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більш ніж одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Оскільки у власності сім`ї відповідача у вказаний період перебувало два транспортних засоби, то вона не мала права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, проте надала позивачу недостовірні дані про доходи та майновий стан сім`ї. Внаслідок чого їй зайве було сплачено державну соціальну допомогу.

Сума надмірно виплачених бюджетних коштів відповідачу за період з 01.07.2012 року по 31.12.2018 року становить 383112,36 грн. Оскільки були відсутні підстави для виплати відповідачу грошової допомоги та у добровільному порядку він відмовляється повернути зайве сплачені грошові кошти то позивач просив стягнути цю суму з відповідача на його користь та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів зазначає, що відповідно до статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та пункту 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», якій затверджено Постановою КМУ № 250 від 24.02.2003 року, вказана допомога не призначається, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більш ніж одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Відповідно до п. 12 Порядку у разі коли особами, які входять до складу сім`ї навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Вважають помилковими висновки суду, що відповідач в наслідок незадовільного стану не ідентифікувала спірний мотоцикл як транспортний засіб, спростовується тим, що цей засіб був зареєстрований на чоловіка відповідача. Жодного доказу на підтвердження факту знищення мотоцикла або не використання його більш ніж 20 років до суду не надано. Вважає, що відповідачем навмисно було надано приховано відомості щодо другого транспортного засобу.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалася, оскільки відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Спірні правовідносини врегульовані Цивільним Кодексом України, Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», якій затверджено Постановою КМУ № 250 від 24.02.2003 року, відповідно до яких врегульовано порядок нарахування та виплати відповідної державної соціальної допомоги.

Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі у розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 7 вказаного закону (в редакції, яка діяла на момент звернення) державна соціальна допомога не призначалася у випадку, зокрема, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Аналогічна норма зазначена у пункті 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, якій затверджено Постановою КМУ № 250 від 24.02.2003 року (далі Порядок) визначено державна соціальна допомога не призначається, якщо у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Відповідно до частини 4 статті 7 вищевказаного Закону та пункту 12 Порядку, якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Згідно із пунктом 18 Порядку виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється якщо малозабезпеченою сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця, в якому виявлено порушення.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 систематично (після шестимісячного періоду призначення), а саме 24.07.2012 року, 16.01.2013 року, 11.07.2013 року, 24.09.2013 року, 17.03.2014 року, 12.09.2014 року, 17.03.2015 року, 14.09.2015 року, 15.03.2016 року, 14.09.2016 року, 13.03.2017 року, 12.09.2017 року, 13.03.2018 року та 11.09.2018 року зверталась за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

В розділі ІV декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо» ОСОБА_1 зазначала, що у власності її сім`ї є лише автомобіль ВАЗ 21063, 1993 року випуску. Про інші транспортні засоби в декларації ОСОБА_1 вказано не було.

Відповідно до вказаних заяв, УПСЗН було прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Державна соціальна допомога згідно наданих заяв виплачена в повному обсязі.

Згідно акту проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої ОСОБА_1 для призначення державної соціальної допомоги, складеного державним соціальним інспектором 20.12.2018 року, встановлено, що станом на 23.11.2018 року за ОСОБА_2 окрім вказаного у деклараціях автомобіля, з 11.04.1997 року зареєстровано мотоцикл КМЗ ДНЕПР 11, 1988 року випуску.

Рішенням управління від 20.12.2018 року на підставі п.12 Порядку сім`я відповідача позбавлена права на призначення держаної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Та рішенням управління від 20.12.2018 на підставі п.28 Порядку розрахована сума надміру виплачених коштів за період з 01.07.2012 року по 31.12.2018 року, яка склала 383112,36 грн.

Відповідно до інформації від наданої Територіальним сервісним центром № 1443 РСЦ МВС в Донецькій області від 10.12.2019 року №31/5-1443-4264 мотоцикл марки КМЗ ДНЕПР 11, номерний знак НОМЕР_1 , 1988 року випуску, який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , знятий з обліку у зв`язку з вибраковкою 09.01.2019 року.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з урахування майнового стану родини, технічного стану мотоциклу, якій в подальшому було знято з обліку у зв`язку з вибраковкою, обґрунтовано виходив з того, що позивачем не доведено факт навмисного приховування ОСОБА_1 своїх статків при поданні декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням соціальної допомоги та відмовив у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується з такими правовими висновками суду та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо їх помилковості оскільки як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами та надав їм належну оцінку.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі у розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Цей Закон спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, зокрема, декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону).

Статтею 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» встановлені умови, за яких державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата.

Згідно з пунктами 2 та 3 Порядку соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

За змістом пункту 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї).

У частині четвертій статті 7 ЗаконуУкраїни «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Відповідно до пункту 25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин колегія суддів зазначає, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 345/1183/17 (провадження № 14-420цс19) ухвалена за наслідками розгляду позову про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді житлової субсидії внаслідок зловживання з боку відповідача, тобто фактичні обставини у цій справі є іншими.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач, подаючи відповідну декларацію про доходи та майновий стан і не вказавши у ній відомості щодо мотоциклу, 1988 року випуску, який зареєстровано за її чоловіком та який в подальшому було знято з обліку у зв`язку з вибраковкою, мала на меті навмисно приховати майновий стан родини. Позивачем по справі не надано будь-яких доказів на спростування заперечень відповідача щодо непридатності до експлуатації за технічним станом вказаного транспортного засобу понад 20 років.

Отже, враховуючи соціальний статус сім`ї відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на родину ОСОБА_8 надмірного тягаря.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Рішення суду першої інстанції винесене з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня постновлення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: В.В. Папоян

Т.В. Космачевська

Ю.М.Мальований