Справа № 638/6936/17
Провадження № 2/638/812/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Асєєв М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні суду цивільну справу за позовом Харківського національного медичного університету до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за вартість навчання у сумі 123581,97 грн.

У судовому засіданні головуючи поставлено на обговорення питання про зупинення провадження по справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №607/3693/17.

Представник позивача заперечував, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Пунктом 10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Так, представник позивача просить стягнути з відповідача вартість навчання в університеті у розмірі 123581,91 грн, яка складається з суми нарахованої та виплаченої стипендії у розмірі 50431,97 грн та вартості навчання за спеціальністю «Педіатрія» у розмірі 73150,00 грн.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року по справі №607/3693/17 прийнято до розгляду справу за позовом Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України» про стягнення коштів за навчання за касаційною скаргою Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2017 року. Призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового провадження.

У даній ухвалі зазначено, зокрема, що 07 жовтня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалив передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстави, передбаченої частиною п`ятою статті 403 ЦПК України. Ухвала обґрунтована наявністю виключної правової проблеми у справах про стягнення коштів за навчання, що пов`язана з вирішенням питання, чи входить стипендія до витрат на навчання, які особа зобов`язана компенсувати у випадку не виконання нею обов`язку відпрацювати протягом трьох років. До структури всіх витрат, передбачених пунктом 21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1997 року №367, отримана студентом стипендія не входить, - зазначається в ухвалі. Стипендію не можна вважати ані витратами, ані вартістю навчання. Тому стягнути її з випускника, який не працював за направленням після закінчення вищого навчального закладу, не можливо. Тим більш неможливо стягнути персональну стипендію під час навчання, яка виплачується за особливі досягнення студента і премією за результати навчання. Крім того, на думку Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, є наявність у судах першої та апеляційної інстанцій значної кількості справ про стягнення витрат за навчання (у тому числі й стипендії), які розглядаються як в порядку цивільної так і адміністративної юрисдикції. Таким чином Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначає, що передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права з урахуванням таких аспектів розгляду справ про стягнення вартості навчання: визначення цивільно-правового режиму стипендії, розмежування вартості навчання та витрат на навчання; визначення того, чи входить стипендія до витрат на навчання, які особа зобов`язана компенсувати в разі невиконання обов`язку щодо відпрацювання. Тому справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у ч.1 ст. 10 ЦПК України.

Елементом верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Як зазначає ЄСПЛ формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «Кантоні проти Франції» від 11.11.1996 року (Cantoni v. France, заява № 17862/91, § 31-32), «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 року (Vyerentsov v. Ukraine, заява № 20372/11, § 65)).

Відповідно до ч.1,2, 4ст.263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з п.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Таким чином, оскільки, Великою Палатою Верховного Суду переглядається судове рішення у справі №607/3693/17, у правовідносинах, які є подібними правовідносинам у даній справі, рішення суду має бути ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, а при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд вважає, що в даному випадку зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку іншої справи № 607/3693/17 у подібних правовідносинах, відповідатиме завданню цивільного судочинства, буде доцільним та виправданим з метою забезпечення сталості та формування єдності судової практики.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252,253 ЦПК України, суд, -

постановив:

Зупинити провадження по цивільній справі за позовом Харківського національного медичного університету до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до розгляду Великою Палатою Верховного Суду касаційної скарги Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.07.2017 та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 26.10.2017 у справі за позовом Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України» до фізичної особи про стягнення коштів за навчання (справа № 607/3693/17, провадження № 14-151цс20).

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текс ухвали складений 15.06.2021 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин