провадження № 2/756/1552/21
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Майбоженко А.М.,
секретаря - Одягайло Л.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
08.09.2020 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.03.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який згодом було збільшено до 20 000 грн.
Відповідачка свої зобов`язання по поверненню суми кредиту не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 12.08.2020 року становить 23 764,85 грн.
Посилаючись на наведене, просить стягнути з відповідачки на свою користь вищевказану заборгованість за кредитним договором.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.03.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який згодом було збільшено до 20 000 грн.
При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Формулярами та стандартними формами є «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті позивача та згідно яких обслуговується відповідач.
Заявою відповідачки підтверджується факт того, що вона була проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.
Згідно з п. 2.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його за користування, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Відповідно до п. 2.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку проценти, зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті.
В анкеті-заяві від 08.09.2020 року відповідачка погодилась з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить укладений між відповідачкою та позивачем договір про надання банківських послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Частиною першою статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка отримала на платіжну картку кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 20 000 грн. Протягом дії кредитної картки відповідачка допустила порушення строків повернення кредитних коштів.
Станом на 12.08.2020 року заборгованість відповідачки складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18 412,69 грн, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 5 352,16 грн.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та вирішує стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 13.03.2012 року у загальному розмірі 23 764,85 грн.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2 102 грн.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280, 281 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», заборгованість за договором про надання банківських послуг від 13.03.2012 року:
-18 412 (вісімнадцять тисяч чотириста дванадцять) гривень 69 копійок - заборгованості за поточним тілом кредиту;
-5 352 (п`ять тисяч триста п`ятдесят дві) гривні 16 копійок - заборгованість за простроченими відсотками;
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Майбоженко