Номер провадження: 22-ц/813/3358/21
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04.06.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

встановила:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 16 вересня 2011 року в розмірі: суму основного боргу - 2 579 070 гривень, 3% річних - 300 373 гривні, всього суму - 2 879 443,33 гривні. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 15 червня 2014 року в розмірі: суму основного боргу - 1 439 721,67 гривень, 0,1% штрафу - 683 867,79 гривень, всього суму - 2 123 589,46 гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 15 червня 2014 року в розмірі: суму основного боргу - 719 860,84 гривень, 0,1% штрафу - 330 416,13 гривень, всього суму - 1 050 276,97 гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір на суму 6 890 гривень.

Вказане рішення було оскаржене у апеляційному порядку ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції, 04 червня 2021 року, ОСОБА_1 заявив відвід судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О. з підстав існування обставин, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів, а саме: у ОСОБА_1 відсутня довіра до головуючого судді Погорєлової С.О., адже на думку заявника, суддею не забезпечено реалізацію процесуальних прав ОСОБА_1 на ознайомлення з матеріалами справи для надання відповідних пояснень, також суддею 04 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника заявника - адвоката Дмітрієва Р.Б. про відкладення розгляду справи, що, на думку ОСОБА_1 , також свідчить про порушення його процесуальних прав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Таким чином, підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що, з одного боку, дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого - є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду що, у свою чергу, призведе до порушення строків розгляду справи та порушення законних прав інших учасників судового процесу.

Відвід є завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Згідно ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції?(§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 8?;листопада 2005 року в справі «Смірнова проти України»).

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка?закріплює один із основоположних принципів - неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Так, у ст.17 Конвенції № ETS N 005 «Заборона зловживання правами» передбачено, що «Жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції».

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

Тобто, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Таким чином, зловживання процесуальними правами, в тій чи іншій мірі, має бути спрямоване на перешкоджання реалізації захисту порушеного права. Порушниками, які можуть зловживати своїми процесуальними правами, можуть бути особи, які беруть участь у справі, інші учасники процесу, оскільки кожен з них наділений відповідними процесуальними правами і обов`язками та відповідно може впливати на хід розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу перебуває у провадженні суду апеляційної інстанції - з лютого 2019 року. 24.05.2021 року було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи адвокатом Дмітрієвим Р.Б., який представляє інтереси ОСОБА_1 згідно ордера № 455824 від 16.09.2019 року.

Будь-яких перешкод щодо ознайомлення з матеріалами справи не було, а відтак вказана обставина не може бути підставою для оголошення по справі перерви.

Після відхилення клопотання про відкладення розгляду справи, адвокат Галич Л.Б., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , згідно ордера № 455594 від 25.02.2020 року, подала заяву (надруковану, заздалегідь підготовлену) про відвід головуючому судді з підстав того, що адвоката ОСОБА_1 - Дмітрієва Р.Б. не було ознайомлено з матеріалами справи, згідно його клопотання поданого 03.06.2021 року електронною поштою на адресу Одеського апеляційного суду, що є перешкоджанням у доступі до правосуддя.

Отже колегія суддів вважає, що метою заявленого відводу було не вираження недовіри суду, а безпідставне відкладення розгляду справи.

Відвід, заявлений 04 червня 2021 року ОСОБА_1 судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., є неспроможним, оскільки доводи, на які посилається заявник, не підтверджені жодним належним доказом. Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що заявлений ОСОБА_1 відвід є завідомо безпідставним та направленим на затягування розгляду цивільної справи, і вказані дії апелянта не можуть ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману та затягування розгляду справи. Відтак, враховуючи, що обрана ОСОБА_1 при розгляді справи позиція щодо заявлення безпідставного відводу має на меті затягування розгляду справи, та свідчить про зловживання стороною своїми процесуальними правами (стаття 44 ЦПК України), - суд повертає заяву ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О..

Керуючись ст. ст. 38, 39, 40, 41, 44 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву про відвід головуючого судді Погорєлової С.О. - повернути.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін