Провадження № 4-с/752/21/21
У Х В А Л А

Іменем України

19.02.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Оджубейської Д.І,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Борисюка Романа Євгенійовича, заінтересована особа ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Борисюка Романа Євгенійовича .

Відповідно до поданої скарги заявник просить визнати бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Борисюка Р.Є. щодо не закінчення виконавчого провадження № 58533197, не зняття арешту, накладеного на майно та кошти заявника та не виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про заявника, як боржника, протиправними та зобов`язати державного виконавця закінчити виконавче провадження № 58533197, зняти арешти, накладені намарно та кошти Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» відповідно до постанов державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Борисюка Р.А від 05.03.2019 р. та 06.03.2019 р., виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про Державне підприємство «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України як боржника, визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Борисюка Романа Євгенійовича щодо надмірно стягнутих коштів протиправними та зобов`язання перерахувати (повернути) Державному підприємству «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» надмірно стягнуті кошти в розмірі 59680,36 гривень.

Вимоги за скаргою обґрунтовані тим, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 15.11.2018 р. були задоволені вимоги ОСОБА_1 до ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» та вирішено стягнути з підприємства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 306053,11 гривень за період з 15.08.2016 р. по 19.07.2017 р.

Рішення було фактично виконано підприємством 21.03.2019 р. згідно з виконавчим документом, на підставі якого 05.03.2019 р. державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Борисюком Р.А. відкрито виконавче провадження № 58533197 гривень, та сплачено суму в розмірі 337158,42 гривні з врахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Однак, при виконанні рішення суду державним виконавцем було надмірно стягнуто грошові кошти в розмірі 59680,36 гривень, які підприємство зобов`язано утримати і сплатити як податковий агент.

Звернувшись з заявою до Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві з заявою про закінчення виконавчого провадження та повернення надмірно сплачених грошових коштів, однак будь-яких дій державним виконавцем вчинено не було.

В подальшому, 19.09.2019 р. заявником була подана заява про уточнення предмету скарги, відповідно до якої заявник просив визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Борисюка Романа Євгенійовича щодо надмірно стягнутих коштів протиправними та зобов`язання перерахувати (повернути) Державному підприємству «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» надмірно стягнуті кошти в розмірі 59680,36 гривень.

В судове засідання заявник, представник суб`єкта оскарження, а також заінтересована особа не з`явились, про місце і час судового розгляду були повідомлені належним чином, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд скарги у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15.11.2018 р. з Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» () на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 306053 гривні 11 копійок за період з 15.08.2016 р. по 19.07.2017 р.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.02.2019 р. рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15.11.2018 р. змінено в частині застосування норм матеріального права, в решті рішення залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження 05.03.2019 р. державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Борисюком Р.А. відкрито виконавче провадження № 58533197 на підставі виконавчого листа № 752/25588/17, виданого 19.12.2018 р. на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва про стягнення з ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 306053,11 гривень.

05.03.2019 р. та 06.03.2019 р. державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника.

Крім того, 06.03.2019 р. державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Борисюком Р.А, винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 30605,31 гривня.

22.03.2019 р. державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Борисюком Р.А, винесена постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 500 гривень.

Як встановлено судом відповідно до платіжних вимог № 58533197/34 від 06.03.2019 р. та 15.03.2019 р. з банківських рахунків ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 примусово списано заборгованість з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в розмірі 337158,42 гривні.

02.04.2019 р. виконавче провадження було закінчено, про що винесена відповідна постанова державного виконавця.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що при стягнення з Центру грошових коштів на виконання рішення суду державним виконавцем не були враховані положення ст.168 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України.

При вирішені судом спору щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу були застосовані положення постанови Кабінету Міністрів України № 100 та при визначенні його розміру включені всі виплати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки.

Суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у справі № 359/10023/16-ц.

Натомість, з ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» державним виконавцем була стягнута сума середнього заробітку в розмірі, зазначеному в рішенні суду, без вирахування податків і зборів, які підприємство повинно сплатити як податковий агент.

Центром 12.03.2019 р. відповідно до платіжних доручень № 630,631,632 перераховано до ГУ УДКСУ у м.Києві єдиний соціальний внесок із заробітної плати в розмірі 67331,68 гривень, податок з доходів фізичних осіб в розмірі 55089,56 гривень та 4590,80 гривень військового збору.

Такі дії державного виконавця при виконанні рішення суду не можна вважати законними, оскільки вони призвели до стягнення з боржника у виконавчому провадженні надмірних сум.

Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ст.451 ЦПК України).

Однак, як встановлено судом, 11.06.2020 р. постановою Верховного суду рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15.11.2018 р. та постанову Київського апеляційного суду від 14.02.2019 р. скасовано, а справу повернуто до суду першої інстанції для нового судового розгляду.

Враховуючи викладене, ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» підлягає поверненню вся сума сплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка стягнута в примусовому порядку на виконання рішення суду, яке в подальшому було скасовано, і зазначене питання вирішується шляхом повороту виконання рішення суду, а не оскарження дій державного виконавця.

Враховуючи встановлені судом обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги в частині визнання дій державного виконавця неправомірними, оскільки на час їх вчинення вони не узгоджувались з положеннями ст.168 Податкового кодексу України. В іншій частині скарга не підлягає задоволенню, а право заявника підлягає відновленню шляхом повороту виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Борисюка Романа Євгенійовича, заінтересована особа ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Борисюка Романа Євгенійовича в частині надмірно стягнутих коштів, що підлягати відрахуванню як сума обов`язкових податків і зборів, протиправними.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя