_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/3678/21
Провадження № 2-з/947/318/21
УХВАЛА

08.02.2021

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши клопотання представника позивача про витребування доказів по справі №947/36782/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов вищезазначений позов.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовчому провадженні.

Разом із позовною заявою представником позивача подано клопотання, відповідно до якого просить витребувати копію обвинувального акту, який перебуває в матеріалах кримінального провадження в Овідіопольському районному суді Одеської області, справа №509/6205/20.

Дослідивши матеріали позовної заяви у межах вирішення клопотання представника позивача про витребування доказів, суддя дійшов до наступного.

Як вбачається із позовної заяви позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз» на користь ОСОБА_1 343324,00 грн. моральної шкоди заподіяною смертю сина та судові витрати пов`язаних з оплатою позивачем правничої допомоги у розмірі 35000,00 грн.

Відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. (пункт 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», особа вважається не винуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Крім того, у мотивувальній частині постанови ухваленої Верховним Судом 05 червня 2019 року у справі №727/8388/17 зазначено, що у найзагальнішому вигляді правило презумпції невинуватості означає, що особа може бути визнана невинуватою у вчиненні злочину і покарана лише за умови, що її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком. Повідомлення особі про підозру, складання слідчим та затвердження прокурором обвинувального акту на стадії досудового розслідування, розгляд справи у підготовчому провадженні не вирішують наперед визнання його винуватим у вчиненні злочину. Вирок суду є єдиним процесуальним документом, що встановлює винуватість.

Виходячи з предмету спору, вважаю що клопотання представника позивача про витребування доказів по справі №947/3678/21 не підлягає задоволенню, оскільки саме вирок у кримінальному провадженні є доказом по справі, яка розглядається в порядку цивільного судочинства. Тобто, чинними нормами ЦПК України обвинувальний акт не віднесено до допустимих доказів у розумінні ст. 78 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 76-77, 84, 258-261, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів по справі №947/3678/21 відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Бескровний Я. В.