Справа № 309/26/21
Провадження № 2-о/309/1/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді - Піцура Я.Я.

присяжних: Шимон О.Ф.

Фантич О.В.

за участю секретаря судового засідання - Губаль Г.М.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рокосівська сільська рада, про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про оголошення померлою ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання якої: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 21.11.2017 року, його дружина ОСОБА_3 , вийшла з дому і не повернулася по теперішній час, жодної інформації про її місцезнаходження немає. Наразі дружина перебуває у розшуку. Оголошення померлою ОСОБА_3 необхідно заявнику для можливості виїзду за кордон неповнолітніх дітей без згоди матері. Також це потрібно для оформлення дітям пенсії по втраті годувальника.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Мацола А.В. підтримали заяву та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 15.10.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 (а.с.5).

Від даного шлюбу народилося двоє дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8, 10), які зареєстровані та проживають разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 (а.с.7, 9, 11).

Згідно довідки Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області від 29.12.2020 року №17045/106/28/1-2018 гр. ОСОБА_3 , проживаюча та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , перебуває у розшуку і розшукується відділом поліції, як безвісти зникла, яка 21.11.2017 року біля 4:45 год вийшла з дому і не повернулася по теперішній час. Її місцезнаходження невідоме (а.с.14).

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов громадянина від 09.12.2020, складеного депутатом Рокосівської сільської ради, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , але більше трьох років не проживає, її місце проживання з 22.11.2017 року невідомо (а.с.13).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , який є братом заявника та проживає за адресою АДРЕСА_1 , дав покази, що тої ночі його розбудила мати і сказала, що не може знайти ОСОБА_3 . Після чого вони почали її шукати, однак без результату. Наступного дня, близько 10-11 години, вони подзвонили в поліцію про зникнення. На запитання суду уточнив, що вночі вони двоє з мамою займалися пошуками, а наступного дня сусіди та родичі. Зникла працювала касиром. Також зазначив, що йому невідомо про: наявність у ОСОБА_3 конфлікту з кимось, якихось погроз у її сторону з боку третіх осіб, вона не виявляла якоїсь тривоги чи занепокоєння, та не вела себе дивно перед зникненням, поведінка її була звичайною, ні на що вона не жалілася, причину її зникнення пояснити не може.

Допитана в судому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка є сусідкою та проживає за адресою АДРЕСА_2 , дала покази, що ввечері ще бачила ОСОБА_3 , а до ранку її не стало. Причина зникнення їй невідома. Від зниклої ніяких жалоб не поступало, хоча вони часто спілкувалися. Пошуки нічого не з`ясували. Наразі відсутня три роки. Також зазначила: що їй невідомо про: наявність у ОСОБА_3 конфлікту з кимось, якихось погроз у її сторону з боку третіх осіб, вона не виявляла якоїсь тривоги чи занепокоєння, та не вела себе дивно перед зникненням, сім`я жила нормально, якихось конфліктів чи сварок вона не помічала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , яка є матір`ю заявника та проживає за адресою АДРЕСА_1 , дала покази, що ОСОБА_3 зникла три роки назад. Того вечора вона (зникла) прийшла з роботи після 22.00 год. і вони повечеряли. Вона спить в будинку внизу, а ОСОБА_3 з дітьми наверху. О 5 год. прийшла плачучи внучка, після чого вона побачила, що ОСОБА_3 немає. Пішла до сина ( ОСОБА_8 ) і почали її шукати. Також шукала поліція з собакою, однак не знайшли. Півсела ходило її шукати. На запитання суду додатково пояснила, що їй невідомо про: наявність у ОСОБА_3 конфлікту з кимось, якихось погроз у її сторону з боку третіх осіб, вона не виявляла якоїсь тривоги чи занепокоєння, вела себе нормально, ніяких ліків, які б могли вплинути на поведінку, не приймала, про наявність у зниклою якихось хвороб їй не відомо, ні з ким не конфліктувала, вела себе звичайно. Її син, заявник ОСОБА_1 , на той момент був на заробітках у Словаччині. Також оглядали записи з відеокамер, які стояли в селі на певних будинках, однак ОСОБА_3 на жодній з них не було зафіксовано. ОСОБА_3 вийшла з дому без телефону.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України.

Розглядаючи справу вказаної категорії, слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Такий висновок зроблено у постанов КЦС у складі ВС від 06 листопада 2019 року у справі N 226/3053/18.

Таким чином, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких можна було б зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_3 , то сама по собі її відсутність за зареєстрованим місцем проживання понад три роки, не є достатньою підставою для оголошення її померлою.

Суд констатує, що ОСОБА_3 є молодою та здоровою жінкою, і за показами свідків, на момент її зникнення не перебувала з кимось у конфлікті, їй ніхто не погрожував, вона не була хворою, вела себе звичайно, і якихось логічних причин її зникнення жоден зі свідків назвати не міг. Жодного обґрунтування про наявність певних обставин, які б могли свідчити про існування небезпеки для життя зниклої, судом не встановлено. За таких обставин, сама по собі відсутність ОСОБА_3 більше трьох років за місцем свого проживання, не є достатньою для встановлення вірогідного припущення про її можливу смерть.

З урахуванням вищевказаного, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 77-80, 263, 308, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення померлою ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 04 лютого 2021 року

Суддя Піцур Я.Я.

Присяжні: Шимон О.Ф.

Фантич О.В.