Провадження № 2/639/1184/21 Справа № 639/1571/21
16 червня 2021 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Марченка В.В.,
за участю секретаря судового засідання Бєлявцевої О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 639/1571/21
позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).
відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).
про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-
ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу №1 від 11.01.1993 року 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на Об`єднаній Харківській товарно-сировинної біржі «Україна» та зареєстрований у Державному комунальному підприємстві Харківського міського бюро технічної інвентаризації від 16.09.1997 року за реєстровим 1198.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу №1, посвідченого Президентом Об`єднаної Харківської товарно-сировинної біржи «Україна» Васильченко Л.В. від 11.01.1993 року, ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .
Вищевказаний договір був зареєстрований в Державному комунальному підприємстві Харківського міського бюро технічної інвентаризації та записаний в реєстрову книгу за реєстровим №1198 від 16.09.1997 року де зазначено, що 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_1 .
На теперішній час виникла необхідність здійснити відчуження належної позивачу на праві власності частини житлового будинку з надвірними будівлями, однак при підготовці документів, необхідних для оформлення угоди у нотаріальній конторі позивачу повідомили, що договір купівлі-продажу від 11.01.1993 за №1, підписаний та зареєстрований па Об`єднаній Харківській товарно-сировинній біржі «Україна» є нікчемним і не спричиняє ніяких правових наслідків, тому що у відповідності до статті 227 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року, що діяв на момент оформлення договору) договір купівлі- продажу житлового будинку повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однією із сторін даного договору є громадянин.
Нотаріально оформити даний договір купівлі-продажу позивач не має можливості, оскільки після продажу вказаного вище житлового будинку ОСОБА_2 переїхала до іншого місця проживання і зв`язок з нею був утрачений.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.03.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.05.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Тризна Є.В. не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву в якій просив розглядати справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до копії договору № 1, від 11 січня 1993 року ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) уклали договір купівлі - продажу будинку, за яким ОСОБА_1 , придбала 32/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Договір складено та зареєстровано на об`єднаній Харківській товарно-сировинної біржи «Україна», та на підставі ст.15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» не підлягає нотаріальному посвідченню. Договір підлягає реєстрації у бюро технічної інвентаризації. Зазначений договір було зареєстровано у Державному комунальному підприємстві Харківського міського бюро технічної інвентаризації 16 вересня 1997 року за номер 1198.
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.07.2018 року № 129976769 ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності 32/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі продажу, серія та номер: 1, виданий 11.01.1993 року Товарно-сырьевая биржа Украина.
Згідно з копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 21.11.1997 року.
Відповідно до копії довідки ГУ ДМС в Харківській області Відділу моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 02.03.2021 року, що була надана на адвокатський запит адвоката Тризни Є.В. місце проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.
Згідно довідки ГУ ДМС в Харківській області Відділу моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 24.03.2021 року, що була надана за запит Жовтневого районного суду м. Харкова, місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.
Спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Відповідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.
Крім того, ст. 2 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.
Відповідно до ст. 5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у квітні 1999 року, для їх врегулювання слід застосовувати ЦК УРСР в редакції 1963 року.
Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 цього Кодексу.
За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.
Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (1963 р.) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Право позивача, як власника майна, на звернення до суду за захистом своїх майнових прав пов`язаних з правом володіння власністю не може бути обмежено позовною давністю.
Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація Державним комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_3 права власності 32/100 частки на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу № 1 від 11.01.1993 року, посвідченого об`єднаною Харківською товарно-сировинною біржею «Україна», а не нотаріусом, станом на січень 1999 року не суперечило чинному законодавству.
Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.
Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в Державному комунальному підприємстві Харківського міського бюро технічної інвентаризації, тому позивач на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на належну частину спірного будинку і правомірно володіє нею.
З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення вищевказаного договору купівлі-продажу будинку, її виконання та обставини, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди, а відтак приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу 32/100 частки спірного будинку.
Також суд вважає доведеним факт неможливості нотаріального посвідчення спірної угоди, що підтверджено матеріалами справи, у зв`язку з тим, що місцезнаходження сторони договору ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , невідоме та відсутні відомості засобів зв`язку.
Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283, 293, 294 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу №1 укладений 11.01.1993 року на Об`єднаній Харківській товарно-сировинної біржі «Україна» укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 придбала 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 )

Повний текст рішення складено 16.06.2021 року

Суддя В. В. Марченко