Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/2017/20
Провадження № 2/644/662/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря с/з Коломієць О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей ХМР до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

учасники судового розгляду: представники позивача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради звернулася до суду з позовом в якому просила позбавити батьківських прав матір, ОСОБА_1 , 1991 року народження, та батька, ОСОБА_2 , 1984 року народження, відносно малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини.

В обґрунтування заявленних вимог представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради посилалася на те, що Департамент виконує функції органу опіки та піклування при розгляді в суді справ, пов`язаних із захистом житлових, майнових та особистих немайнових прав дітей. Вказала, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідачі, які у шлюбі не перебувають, разом не мешкають. Відомості про батька ОСОБА_5 записані відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України. В поле зору Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, родина малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потрапила в листопаді 2018 року, відповідно до повідомлення Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріального району м. Харкова у зв'язку зі складними життєвими обставинами, та необхідністю вжиття заходів щодо захисту прав малолітньої дитини. Служба у справах дітей по Індустріальному району розпочала відповідну роботу з батьками дитини, за результатами якої малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , булопоставлено на облік, як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах. З часу постановки дитини на облік, спеціалістами Служби у справах дітей по Індустріальному району разом з фахівцями з соціальної роботи Центру соціальних служб з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проводилася профілактично-роз`яснювальна робота з питання формування навичок відповідального батьківства, зокрема, щодо належного виконання батьківських обов`язків, профілактика здорового способу життя, забезпечення необхідних умов проживання. ОСОБА_1 було запропоновано варіанти вирішення житлового питання, зокрема поселення в Харківський обласний центр матері та дитини м.Люботин. Проаналізувавши ситуацію в родині ОСОБА_5 , враховуючи, що відсутнє житло для спільного проживання та виховання сина, відсутність роботи, батькам було запропоновано звернутися з заявою до Харківської міської ради про влаштування малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дитячий заклад терміном на шість місяців, з метою соціального захисту хлопчика та збереження його життя та здоров`я. Заходами Служби у справах дітей по Індустріальному району, питання про влаштування малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, та на підставі рішення від 20.02.2019 року за №92, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,влаштовано до КНП ХОР ОБД №3, де він перебуває на час звернення до суду. За час перебування дитини у закладі, служба у справах дітей по Індустріальному району здійснювала контроль та продовжувала роботу з його батьками. Однак виявилось, що ситуація ніяким чином не змінилась: вони не виконували рекомендації спеціалістів, не працевлаштувались, не знайшли придатне для проживання разом з дитиною житло. Розуміючи складність ситуації та явну неспроможність батьків малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виправити складні життєві обставини, спеціалісти Служби у справах дітей по Індустріальному району наполегливо рекомендували їм повторно звернутися з заявою для продовження терміну перебування дитини у закладі для можливості повернення хлопчика у родине коло, у разі виправлення ситуації. Згідно з рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №630 від 28.08.2019 року, строк перебування малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у закладі для дітей було подовжено. Протягом року, батьки дитини, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не виконали рекомендацій спеціалістів служби у справах дітей по Індустріальному району, не знайшли житла, не працевлаштувались. На виклики до служби у справах дітей по Індустріальному району ОСОБА_1 не завжди реагує, причини неявки не повідомляє, під час спілкування не цікавиться питаннями соціального захисту сина, його здоров`ям, натомість переймається власними проблемами. Своєї вини у ситуації, яка склалась, жінка не вбачає. Батько дитини, ОСОБА_2 надав пояснення з яких випливає, що він також не спроможний вирішити житлове питання для спільного проживання з дитиною. У ситуації, що складалася він вбачає вину ОСОБА_1 , яка відмовляється з ним проживати. Спеціалісти Служби у справах дітей по Індустріальному району надіслали запити до структур причетних до роботи з дітьми, з метою збору всебічної інформації стосовно матері та батька дитини. Згідно інформації адміністрації КНП «МДП №16» ХМР повідомила, що на момент спільного проживання дитини в родині, мати ОСОБА_1 не виконувала рекомендації лікарів стосовно обстеження, лікування, проведення профілактичних медичних оглядів сину. Таке ставлення до виконання батьківських обовязків загрожувало життю та здоров`ю дитини. Відповідно до інформації Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, ОСОБА_1 перебувала на обліку як отримувач допомоги при народженні дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Допомога призначена з 01.05.2018 року по 31.03.2019 рік. Виплати припинено з 01.04.2019 року, у зв`язку з влаштуванням дитини на повне державне утримання до Обласного будинку дитини №3. Інших видів допомоги ОСОБА_1 в управлінні не отримувала. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , раніше притягувалися до адміністративної відповідальності. Батьки дитини, відвідують дитину з моменту влаштування до КНП ХОР «Обласний будинок дитини №3», але ці відвідування носять формальний характер, при цьому ОСОБА_1 відвідувала сина дуже рідко. Під час відвідування адміністрація закладу проводить спілкування з батьками хлопчика, з метою з'ясування ситуації в родині та виявила, що батьки ніяким чином не вирішують складні життєві обставини. Фахівці центру пропонували батькам ОСОБА_5 соціальний супровід як сім`ї, яка потрапила у складні життєві обставини, але відповідачі рекомендації фахівців не виконували, позитивного результату не досягли.

Крім того, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради 18.02.2019 року, при цьому батьки дитини були запрошені на розгляд питання, але на засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. Оскільки відповідачі не займаються вихованням дитини, навчанням, її розвитком, не піклуються про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не створюють належні умови її проживання Департамент просить позбавити батьківських прав відповідачів відносно малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку загального провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.12.2020 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, на адресу реєстрації місця її проживання, була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками. Також на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет було викладено судове повідомлення, в якому зазначено, що в провадженні суду знаходиться вказана вище справа і у разі неявки відповідача в судове засідання, суд буде проводити розгляд справи у її відсутність на підставі наявних у справі даних та доказів, з урахуванням вимог ст.223 ЦПК України. ОСОБА_1 про причини неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи.

ОСОБА_2 в судовому засідання надав пояснення, в яких заперечував проти позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, звернувся з позовною заявою про позбавлення батьківських прав матері, ОСОБА_1 , та батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно їх малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.03.2019 року. Батьки дитини, у шлюбі не перебували. Відомості про батька ОСОБА_5 записані відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію про народження від 15.06.2018 № 1.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що в порушення вимог Закону України «Про охорону дитинства», відповідачі вихованням дитини не займалися, обов'язків щодо навчання і розвитку дитини не виконували, піклуватися про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не створювали належні умови для розвитку її природних здібностей, що підтверджує невиконання ними батьківських обов'язків та порушення законних прав та інтересів дитини. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , 1991 року народження та ОСОБА_2 , 1984 року народження відносно малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради 18.02.2019 року, при цьому батьки дитини були запрошені на розгляд питання, але на засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Як вказала в судовому засідання представник Департаменту, в поле зору Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, родина малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потрапила в листопаді 2018 року, відповідно до повідомлення Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріального району м. Харкова у зв'язку зі складними життєвими обставинами, та необхідністю вжиття заходів щодо захисту прав малолітньої дитини. Служба у справах дітей по Індустріальному району розпочала відповідну роботу з батьками ОСОБА_5 , за результатами якої малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , булопоставлено на облік, як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах. З часу постановки дитини на облік, спеціалістами служби у справах дітей по Індустріальному району разом з фахівцями з соціальної роботи Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріального району м. Харкова з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проводилася профілактично-роз`яснювальна робота з питання формування навичок відповідального батьківства, зокрема, щодо належного виконання батьківських обов`язків, профілактика здорового способу життя, забезпечення необхідних умов проживання. ОСОБА_1 було запропоновано варіанти вирішення житлового питання, зокрема поселення в Харківський обласний центр матері та дитини м. Люботин. Проаналізувавши ситуацію в родині ОСОБА_5 : відсутнє житло для спільного проживання та виховання сина, відсутність роботи, - спеціалісти служби у справах дітей по Індустріальному району запропонували батькам звернутись із заявою до Харківської міської ради про влаштування малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дитячий заклад терміном на шість місяців, з метою соціального захисту хлопчика та збереження його життя та здоров`я. Заходами служби у справах дітей по Індустріальному району, питання про влаштування малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, та на підставі рішення від 20.02.2019 року за №92, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,влаштовано до КНП ХОР ОБД №3, де він перебуває до цього часу. За час перебування дитини у закладі, служби у справах дітей по Індустріальному району здійснювала контроль та продовжувала роботу з його батьками. Однак виявилось, що ситуація ніяким чином не змінилась: вони не виконували рекомендації спеціалістів, не працевлаштувались, не знайшли придатне для проживання разом з дитиною житло. Розуміючи складність ситуації та явну неспроможність батьків малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виправити складні життєві обставини, спеціалісти служби у справах дітей по Індустріальному району наполегливо рекомендували їм повторно звернутися із заявою для подовження терміну перебування дитини у закладі для можливості повернення хлопчика у родине коло, у разі виправлення ситуації. Згідно з рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №630 від 28.08.2019 року, строк перебування малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у закладі для дітей було подовжено. Протягом року, батьки дитини, не виконали рекомендацій спеціалістів служби у справах дітей по Індустріальному району: не знайшли житла, не працевлаштувались. На виклики до служби у справах дітей по Індустріальному району ОСОБА_1 не завжди реагує, причини неявки не повідомляє, під час спілкування не цікавиться питаннями соціального захисту сина, його здоров`ям, натомість переймається власними проблемами. Своєї вини у ситуації, яка склалась, жінка не вбачає. Батько дитини надав пояснення з яких випливає, що він також не спроможний вирішити житлове питання для спільного проживання з дитиною. У такій ситуації він вбачає вину ОСОБА_1 , яка відмовляється з ним проживати. Спеціалісти служби у справах дітей по Індустріальному району надіслали запити до структур причетних до роботи з дітьми, з метою збору всебічної інформації стосовно матері та батька дитини. Згідно інформації адміністрації КНП «МДП №16» ХМР повідомила, що на момент спільного проживання дитини в родині, мати ОСОБА_1 не виконувала рекомендації лікарів стосовно обстеження, лікування, проведення профілактичних медичних оглядів сину. Таке ставлення до виконання батьківських обовязків загрожувало життю та здоров`ю дитини. Відповідно до інформації Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, ОСОБА_1 перебувала на обліку як отримувач допомоги при народженні дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Допомога призначена з 01.05.2018 по 31.03.2019 року. Виплати припинено з 01.04.2019 року, у зв`язку з влаштуванням дитини на повне державне утримання до Обласного будинку дитини №3. Інших видів допомоги ОСОБА_1 в управлінні не отримувала. Представник позивача також зазначила, що згідно з даними бази «ПОРТАЛ» та «АРМОР» ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, за ч. 1 ст.175 КУпАП, за ч.1,2 ст.178 КУпАП України, ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності 10.08.2016, 13.12.2019 за ч.1 ст.175 КУпАП , 10.10.2016 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП України, з призначенням покарання у вигляді попередження. Адміністрація КНП ХОР «Обласний будинок дитини №3» надала інформацію стосовно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки дитини відвідують дитину з моменту влаштування до КНП ХОР «Обласний будинок дитини №3», але відвідування носять формальний характер, при цьому ОСОБА_1 відвідувала сина дуже рідко. Під час відвідування адміністрація закладу проводить спілкування з батьками хлопчика, з метою з'ясування ситуації в родині, та виявила, що батьки ніяким чином не вирішують складні життєві обставини. Фахівці Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Індустріального району м. Харкова пропонували батькам ОСОБА_5 соціальний супровід як сім`ї, яка потрапила у складні життєві обставини, але відповідачі рекомендації не виконували, позитивного результату не досягли.

Згідно з ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За правилами ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, своєї Батьківщини, також покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя.

За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.»

Водночас згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечував проти позову, вказав, що просить не позбавляти його батьківських прав, зазначив, що дійсно в минулому мали місце обставини на які посилається представник позивача. На час, коли його сина забрали до відповідного центру у нього справді не було можливості доглядати за дитиною та утримувати її. Зараз ситуація змінилася, він мешкає у цивільному шлюбі зі ОСОБА_8 , офіційно працевлаштований, тобто має постійне житло з можливістю проживання з ним сина в якому створені належні умови для дитини та стабільну фінансову ситуацію, яка дозволяє забезпечувати сім`ю і утримувати дитину.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 мешкає в цивільному шлюбі зі ОСОБА_8 в належному ОСОБА_9 домоволодінні, що підтверджується заявою ОСОБА_9 , відповідно якої ОСОБА_2 мешкає в цивільному шлюбі з його донькою ОСОБА_8 в належному йому домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , жодних заперечень проти проживання малолітнього ОСОБА_5 разом з батьком власник житла не має.

Крім того, ОСОБА_2 з 02.02.2021 року працює забивачем худоби у ФОП ОСОБА_10 , що підтверджується довідкою виданою ФОП ОСОБА_10 .

З наданої суду характеристики за підписом ФОП ОСОБА_10 вбачається, що на місці роботи ОСОБА_2 характеризується позитивно, в спілкуванні ввічливий, привітний, скарг від працівників підприємства на ОСОБА_2 не надходило.

Згідно інформаційної довідки за місцем проживання, ОСОБА_2 за час проживання по АДРЕСА_1 , зарекомендував себе з позитивного боку, фактично проживає з цивільною дружиною ОСОБА_8 , з сусідами підтримує добрі стосунки, у вживанні спитними напоями та інших правопорушеннях помічений не був.

ОСОБА_2 не має наркологічних чи психіатричних протипоказань до виконання функціональних обов`язків, що підтверджується відповідними сертифікатами виданими 21.04.2021 року.

ОСОБА_11 зареєстровано в систему електронної реєстрації дітей комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (яслі-садок) №232 комбінованого типу Харківської міської ради на 2021 рік, відповідно заявці ОСОБА_2 від 11.05.2021 р.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ОСОБА_1 не надано жодного доказу, які б спростовували обставини та доводи на які посилається представник позивача в обгрунтування заявлених вимог.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги пояснення представника позивача та надані суду документи, які підтверджують факт неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 батьківських обов`язків, діючи з метою забезпечення інтересів дитини та для захисту її прав, суд доходить висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_5 .

В частині вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 суд відмовляє, враховуючи по перше: позицію батька, який заперечує проти позбавлення його батьківських прав, бажає виховувати сина, надав суду документальне підтвердження свого офіційного працевлаштування, наявності постійного місця проживання з можливістю спільного проживання разом з дитиною і необхідними для цього умовами, по-друге: надані суду позитивні характеристики, довідку з місця роботи, яка свідчить про його офіційне працевлаштування, наданий суду лист за підписом начальника відділу соціальної роботи по індустріальному району м.Харкова ХМЦСС «Довіра», відповідно якого ОСОБА_2 звернувся до відділу за допомогою у вирішенні питання повернення свого сині у сім`ю, з зазначенням, що вказану послугу супроводу надано, ОСОБА_2 іде на контакт з фахівцями відділу, виконує рекомендації, в помешканні створені належні умови для дитини, має офіційний заробіток, що свідчить про відсутність підстав позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_5 .

В частині вимог позивача про стягнення з відповідачів аліментів, суд відмовляє, та роз`яснює ОСОБА_2 його право на звернення до ОСОБА_1 з відповідними вимогами.

З відповідача ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню витрати з оплати 840 грн 80 коп. судового збору від сплати яких звільнений позивач.

На підставі викладеного та керуючись статтями 164, 165, 166,180 Сімейного Кодексу України, статтями 10, 11, 88, 141, 169, 212 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

У позові до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та в частині позовних вимог про стягнення аліментів з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Повний текст судового рішення складений 15.06.2021 року.

Позивач: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, вул.Чернишевська, буд. № 55, м. Харків, 61002, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця: АДРЕСА_2 , паспорт у формі ID-картки НОМЕР_1 , виданий 29.05.2019 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області, 23.05.2002 року.

Суддя С.В.Шевченко