Справа №203/3356/20
Провадження №2/0203/152/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2021 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-представниці позивачки ОСОБА_1 ;

-представника відповідача Чимбаря А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «КП Центральний ринок», третя особа - Дніпровська міська рада, про усунення перешкод у здійсненні права власності,

у с т а н о в и в:

1. 22 вересня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «КП Центральний ринок», третя особа - Дніпровська міська рада, про усунення перешкод у здійсненні права власності. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачці на праві власності належить нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (кафе та магазин). Земельні ділянки під зазначеними об`єктами надано позивачці в оренду і безпосередньо межують із ділянками, якими користується відповідач. Відповідач протиправно встановив по межі своєї землі паркан, перешкодивши таким чином у доступі позивачки до свого майна. Позивачка позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, не може організувати використання майна (у тому числі, третіми особами) за його призначенням тощо. Викладене стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні позивачкою права власності шляхом часткового демонтажу паркану та інших споруд (а.с.а.с. 1 - 13, 149).

2. 07 грудня 2020 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 20).

3. 20 січня 2021 року відповідачем подано відзив на позов, який ухвалою суду залишено без розгляду у зв`язку з порушенням строку його подання без поважної причини (а.с.а.с. 223 - 227).

4. Представниця позивача у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що позивачці на праві власності належить нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (кафе та магазин). Земельні ділянки під зазначеними об`єктами надано позивачці в оренду і безпосередньо межують із ділянками, якими користується відповідач. Відповідач протиправно встановив по межі своєї землі паркан, перешкодивши таким чином у доступі позивачки до свого майна. Позивачка позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, не може організувати використання майна (у тому числі, третіми особами) за його призначенням тощо.

5. Представник відповідача у суді заперечував проти позову, пояснивши, що позивачка не надала належних та допустимих доказів порушення своїх прав. Позивачка є підприємцем і використовує спірні приміщення у своїй комерційній діяльності, отже спір є господарським. Крім того, представник відповідача пояснив, що паркан насправді встановлено, проте він встановлений винятково по межі його ділянки, а у місцях, де розташовані входи у приміщення позивачки, переривається.

6. Представник третьої особи до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. У судовому засіданні, що відбулося 20.01.2021, представник третьої особи не заперечував проти позову.

7. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

8. Судом встановлено, що позивачка є власницею такого майна:

- будівлі магазину літ. А-1 з прибудовами літ.літ. А1-1, А2-1, А3-1, а-1 загальною площею 286,5 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу нерухомого майна від 03.12.2004, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А., зареєстрований у реєстрі за №9522) (а.с.а.с. 17, 18, 23 - 25, 78 - 85);

- будинку АДРЕСА_1 (кафе « Мрія ») загальною площею 287,9 м2 (договір купівлі-продажу від 25.04.2014, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ромащенко Н.М., зареєстрований у реєстрі за №175) (а.с.а.с. 14 - 16, 19 - 22, 73 - 77).

9. Земельні ділянки, на яких розташоване зазначене нерухоме майно, виділені позивачці у строкове платне користування у встановленому законом порядку (а.с.а.с. 26 - 35, 38, 45 - 72).

10. Вказані земельні ділянки безпосередньо межують із земельними ділянками, якими користується відповідач (а.с.а.с. 38, 62, 86, 170 - 204).

11. Заявлений у справі позов побудовано на тому, що відповідач протиправно встановив по межі своєї землі паркан, перешкодивши таким чином у доступі позивачки до належного їй майна. Остання позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, не може організувати використання майна (у тому числі, третіми особами) за його призначенням тощо.

12. На підтвердження існування таких перешкод позивачкою надано акт обстеження земельної ділянки від 28.05.2020 №6/2-0520, акт обстеження земельної ділянки від 15.07.2020 №5/7-0720, складені комісією у складі представника Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та представника позивачки, світлокопії фотокарток (а.с.а.с. 36, 37, 39 - 41, 90, 91-звор., 92).

13. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

14. Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

15. За правилами, встановленими частинами 1, 3 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

16. Статтею 76 ЦПК визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

17. За змістом частин 1, 5 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

18. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

19. Аналіз доказів, наданих позивачкою, у контексті приведених вище норм, свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

20. Так, з огляду на зміст приведених вище норм процесуальним завданням позивачки було доведення суду належними, допустимими та достовірними доказами, із дотримання принципу їх достатності (статті 77 - 80 ЦПК), факту порушення відповідачем її права власника на належне їй нерухоме майно: відсутності доступу позивачки до свого майна, позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним,а також організувати його використання за призначенням.

21. Між тим, суд критично ставиться до доказів порушення прав позивачки, наданих нею суду.

22. Так, акти обстеження земельної ділянки від 28.05.2020 №6/2-0520, від 15.07.2020 №5/7-0720, складені комісією у складі представника Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та представника позивачки, не містять доказів такого порушення.

23. Згідно із вказаними актами «доступ до земельної ділянки частково обмежений, частина земельної ділянки огороджена металевою огорожею; вільному доступу до земельної ділянки перешкоджають торговельні ряди ринку», проте які саме обмеження існують для позивачки, де саме встановлено металеву огорожу, а де ні, та які саме торговельні ряди заважають вільному доступу до ділянок (із зазначенням їхніх ідентифікаційних ознак, кількості, довжини, розмірів тощо) вони не містять. Ця обставина позбавляє суд можливості співвіднести відомості, зазначені в актах, із способом захисту порушеного права, запропонованим позивачкою.

24. Додані до актів світлокопії фотокарток не відповідають вимогам частин 2, 3 статті 100 ЦПК, отже не беруться судом до уваги.

25. Інших доказів порушення відповідачем її прав (зокрема, висновків судової будівельно-технічної або земельної експертиз) позивачкою суду не надано.

26. Оцінюючи зазначені акти, суд також зважає на те, що до їх складення не було залучено представника відповідача, а також те, що на час їх дослідження строк дії цих актів (6 місяців) закінчився.

27. Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

28. За правилами, встановленими частинами 1 - 4 статті 12 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

29. Аналіз приведених норм у поєднанні з частиною 1 статті 4, частинами 1 - 3 статті 13 ЦПК дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено.

30. При цьому процес такого захисту у суді обмежено законодавцем принципами змагальності та диспозитивності.

31. Принцип змагальності, закріплений у статті 12 ЦПК, визначає для сторін ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій. Такий принцип, зокрема, полягає у покладанні на позивача (його представника) обов`язку з доведення обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Невиконання такого обов`язку несе процесуально негативні наслідки у вигляді настання ризиків, визначених процесуальним законом (закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду, повна або часткова відмова у позові тощо).

32. Принцип диспозитивності, натомість, має дещо інший юридичний зміст, згідно з яким суд зобов`язаний розглянути справу винятково в межах заявлених позивачем вимог. При цьому позивач розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

33. Принцип диспозитивності при розгляді справи та ухваленні у ній рішення процесуально обмежує суд доводами сторони та доказами, наданими на підтвердження таких доводів. При цьому межі самостійно визначених позивачем доводів суд порушувати не має права.

34. Судом встановлено, що позивачка, звернувшись до суду з позовом, зазначила, що позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, не може організувати використання майна (у тому числі, третіми особами) за його комерційним призначенням.

35. Між тим, жодних доводів, фактів і відповідних доказів щодо неможливості володіти та розпоряджатися позивачкою спірним майном, прав на нього третіх осіб (зокрема, орендарів) позовна заява не містить.

36. З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення заявленого у справі позову.

37. Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 209 - 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; АДРЕСА_3 ) у позові до товариства з обмеженою відповідальністю «КП Центральний ринок» (ідентифікаційний код - 01557911; 49038, Україна, місто Дніпро, вулиця Шмідта, 2), третя особа - Дніпровська міська рада, про усунення перешкод у здійсненні права власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 12 лютого 2021 року.

Суддя М.О. Католікян