Житомирський апеляційний суд
Справа №753/704/20 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

цивільну справу №753/704/20 за позовом ОСОБА_1 до Філії - Житомирське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів за договором банківського вкладу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 22 травня 2020 року, яка постановлена під головуванням судді Перекупки І.Г. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року представник ОСОБА_2 подав до Дарницького районного суду м. Києва від позивача ОСОБА_1 позов до відповідача Філії - Житомирське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Просить стягнути з відповідача на користь позивача 20 028 грн банківського вкладу, 11 644,27 грн процентів та 657 919,80 грн пені (а.с.1-5). Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя покійний 11 червня 2015 року уклав із ПАТ «Державний ощадний банк України» договір №20994605 на вклад «Класичний», а 12 червня 2015 року - договір №21006805 на вклад «Пенсійний», тобто два депозитних договори строком на 12 місяців. На виконання депозитного договору «Класичний» був відкритий рахунок на суму 200 700 грн, а 10 червня 2016 року строк даного договору було продовжено до 09 червня 2017 року. На виконання депозитного договору «Пенсійний» був відкритий рахунок на суму 100 грн, який з серпня 2015 року по травень 2016 року щомісяця поповнювався на 2 500 грн та станом на 12 травня 2016 року залишок складав 25 100 грн. Договір на вклад «Пенсійний» 10 січня 2016 року був продовжений також до 09 червня 2017 року. Проценти за вищевказаними договорами щомісячно нараховувалися та зараховувалися на картковий рахунок, який був відкритий на ім`я ОСОБА_3 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 листопада 2016 року №516 спадщину 29 листопада 2016 року було переоформлено на ім`я ОСОБА_1 з відкриттям депозитного рахунку на ім`я останньої, з якого в

послідуючому (29 листопада 2016 року) було знято 1 400 грн, а через декілька днів знято ще 18 628 грн із суми вкладу. На своє звернення до банку з приводу роз`яснення щодо списання грошових коштів із її рахунку отримала відповідь про те, що при достроковому поверненні коштів виплата процентів по вкладу «Класичний» після останньої пролонгації не передбачена, а по вкладу «Пенсійний» у разі зберігання депозиту після останньої пролонгації від 1 до 6 місяців, передбачена виплата процентів у розмірі 30% від процентної ставки, передбаченої договором. Згідно з умовами договорів, у разі перевищення суми процентів перерахованих вкладнику над сумою процентів, що підлягають виплаті на момент закриття депозитного рахунку, надлишково перераховані проценти утримуються з депозиту.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року справа передана на розгляд за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира за місцезнаходженням відповідача в порядку ст.31 ЦПК України із посиланням на те, що спірні правовідносини не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», а фактично позов пред`явлений з приводу правовідносин спадкування права на депозитний вклад після смерті вкладника (а.с.23-25). Дана ухвала позивачем у встановленому законом порядку не оскаржувалася. Отже, остання погодилася не лише з застосуванням до спірних правовідносин правил загальної підсудності, а і з її обґрунтуванням.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху із посиланням на те, що зі змісту позовної заяви та додатків до неї встановлено відсутність відомостей, що позивач є спадкоємцем після смерті чоловіка, а також не сплачено судовий збір із позовної заяви майнового характеру (а.с.31-32).

20 травня 2020 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 про усунення недоліків (а.с.36-37). У заяві зазначається про те, що надаються завірені належним чином копії документів, в яких міститься інформація про підтвердження факту спадкоємства ОСОБА_1 за заповітом після смерті чоловіка, а також наголошено на тому, що ОСОБА_1 частиною третьою ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від оплати судового збору, оскільки споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 22 травня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 до Філії - Житомирське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів за договором банківського вкладу визнана недоданою та повернута позивачу.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Гошко В.І. подав апеляційну скаргу на ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 22 травня 2020 року про повернення заяви позивачеві. Посилаючись на необґрунтованість та неправильне застосування норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для проводження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що не враховано таке поняття як правонаступництво, тобто перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Позовна заява не може суперечити Закону України «Про захист прав споживачів» частиною третьою ст.22 якого ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за позовом, що пов`язаний з порушенням її права, оскільки її права як споживача послуги грубим чином порушено банком неповерненням частини грошових коштів з депозитного вкладу.

Філія - Житомирське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачу, суддя суду першої інстанції виходив із того, що спірні правовідносини не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», фактично позов пред`явлений з приводу правовідносин спадкування права на депозитний вклад після смерті вкладника. За таких обставин, позивач не в повному обсязі усунула зазначені в ухвалі суду недоліки згідно з ст.ст.175,177 ЦПК України.

Апеляційний суд не може повністю погодитися із висновками судді суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до положень частини третьої ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5). Окрім того, частиною четвертою ст.175 ЦПК України передбачено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. Також у частині 177 ЦПК України зазначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджуються підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві та заяві про усунення недоліків міститься посилання на те, що позивач звільнена від оплати судового збору на підставі частини третьої ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини третьої ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно з положеннями абзацу першого частини першої ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя Богунського районного суду м. Житомира 08 квітня 2020 року постановив ухвалу, якою залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху, вважаючи, що відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_3 та не сплачено судовий збір. При цьому в ухвалі розписано, що згідно з частиною першою ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Також в ухвалі про залишення позовної заяви без руху щодо судового збору зазначено, що оплата судового збору за подання до суду позовної заяви здійснюється у розмірах, визначених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року та яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», у відповідності до п.1 частини другої ст.4 якого за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб (840,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510 грн).

Отже, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не зазначено точної суми судового збору, хоча норма частини другої ст.185 ЦПК України передбачає, що якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Порушення норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, якою незаконно визнано позовну заяву неподаною та повернуто, а тому апеляційний суд скасовує ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22 травня 2020 року та направляє справу для продовження розгляду до цього ж суду, що відповідає нормам ст.379 ЦПК України. При цьому доводи апеляційної скарги з приводу направлення справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції, але в іншому складі суду не ґрунтуються на положеннях чинного закону, оскільки у даному випадку ухвала про закриття провадження у справі не постановлювалася, у зв`язку з чим апеляційна скарга задовольняється частково.

Разом із тим, при вирішенні питання щодо необхідності сплати судового збору слід урахувати ту обставину, що обґрунтування, із яких постановлена ухвала про передачу справи за підсудністю не має преюдиційного значення для вирішення питання щодо оплати позовної заяви судовим збором. Юридичне значення має обставина, коли була утримана сума 20 0289 грн, до відкриття на ім`я ОСОБА_1 депозитного рахунку чи після. У разі утримання коштів до відкриття на ім`я ОСОБА_1 (позивачки) депозитного рахунку на спірні правовідносини не поширюються дія частини третьої ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Навпаки, у разі утримання коштів після вкриття на ім`я ОСОБА_1 депозитного рахунку № НОМЕР_1 за договором №35523505 на вклад «Мій пенсійний депозит» на спірні правовідносини поширюються приписи частини третьої ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22 травня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: