441/2072/20 2/441/188/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26.01.2021 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.

з участю секретаря Сорока М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить замінити призначений рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 23.08.2016 р. розмір і спосіб стягнення аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 , в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , з твердої грошової суми в розмірі 800 грн. на 1/4 частку всіх видів його заробітку (доходу), інше.

Позов мотивує тим, що з 19.04.2016 р. шлюб з відповідачем розірвано, рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 23.08.2016 р. з ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно, починаючи з 24.06.2016 року до досягнення ним повноліття. Вказує, що зазначеної суми грошей не достатньо для належного забезпечення рівня життя дитини, розмір аліментів, визначений судом, на даний час на утримання дитини є недостатнім та меншим, ніж встановлений чинним законодавством мінімум, відтак, їй матеріально важко утримувати сина, крім того, зазначає, що відповідач з грудня 2019 року самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, з цього часу коштів на утримання сина не надає, з огляду на що, просить про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінініму для дитини відповідного віку.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, у якій позов підтримала з мотивів, наведених у ньому, просила розгляд справи проводити у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення заперечень не висловила.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належно, в тому числі, в порядку ст. 128 ЦПК України, через публікацію оголошення на веб-порталі судової влади, причини неявки суд не повідомив (а.с. 20, 26, 30).

Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, заяви позивачки, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 19.04.2016 р., шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 11-12).

З позовної заяви, копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.01.2014 р. вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач батьківство не оспорює (а.с. 6).

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 23.08.2016 р. ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина в розмірі по 800 грн. щомісячно, починаючи з 24.06.2016 р. і до досягнення ним повноліття, на підставі якого видано виконавчий лист, який пред`явлено позивачкою до виконання (а.с. 13).

З позовної заяви вбачається, що позивачка вказує про наявність у відповідача заборгованості за несплату аліментів.

Згідно довідок Кліцьківської сільської ради Городоцького району Львівської області № 384 від 15.10.2020 р. та № 424 від 19.11.2020 р., позовної заяви, копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає разом з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 , є на її утриманні (а.с. 8, 9, 10).

Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року становить - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на дитину в сумі 800 грн., є значно нижчим від встановленого мінімуму.

Позивачка просить у зв"язку із зміною матеріального стану збільшити розмір аліментів та відповідно змінити спосіб їх присудження, зокрема із твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

За наведеного, беручи до уваги те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, покликання позивачки на зміну матеріального стану, відсутність заробітку, відсутність обгрунтованих заперечень відповідача,суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення вказаного позивачкою способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, виходячи з вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 89, 141, 211, 258-259, 265, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру і способу стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого в с. Дубовики Васильківського району Дніпропетровської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів на підставі виконавчого листа № 2/441/522/2016, виданого на виконання рішення Городоцького районного суду Львівської області від 23.08.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі по 800 грн., щомісячно, припинити з дня набрання цим рішенням законної сили та після погашення боржником заборгованості, повернути стягувачу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого в с. Дубовики Васильківського району Дніпропетровської області в дохід держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Перетятько О.В.