Справа № 344/3903/20
Провадження № 2/344/828/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 . Єдиною спадкоємицею вказаного майна є - ОСОБА_1 , оскільки 09 листопада 2017 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_3 , в якому він все належне йому майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, заповів позивачці - ОСОБА_1 . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 нотаріусом відмовлено, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на майно, про що 19 червня 2019 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Кравець О.М. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому, позивачка просить суд визнати за нею право власності на майно - квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила суд про його задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, за змістом яких просила розглядати дану справу без її участі, при винесенні рішення покладалась на думку суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, оскільки правильне вирішення справи залежить від питання належності на праві власності спірного майна спадкодавцю ОСОБА_3 , то застосовуванню підлягають положення законодавства, що діяли на момент набуття ним квартири.

Відповідно до копії Акту про передачу права власності на кооперативну квартиру від 17 січня 1992 року ОСОБА_3 був членом ЖБК № 13, займав жиле приміщення - однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Вказана квартира була надана члену ЖБК № 13 ОСОБА_3 14 березня 1984 року Івано-Франківською міською Радою народних депутатів м. Івано-Франківська на основі ордера № 004900 від 01.03.1984.

Згідно вищевказаного акту від 17 січня 1992 року на протязі часу з 14.03.1984 по 17.01.1992 ОСОБА_3 повністю сплатив пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_3 на розрахунковий рахунок ЖБК № 13. Станом на 17.01.1992 року у ОСОБА_3 заборгованості по платежах для ЖБК № 13 не було.

На виконання ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.11.2020 року заступником начальника Управління реєстраційних процедур відділу з питань державної реєстрації речових прав направлено до суду копію реєстраційної справи ОСОБА_3 №1, з якої встановлено, що ОСОБА_3 26.03.2013 року звертався із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_3 .

З довідки обслуговуючого кооперативу «Житловий №6» від 28.11.2012 року встановлено, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_4 і є власником даної квартири.

01.02.2013 року виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 , замовником якого виступав ОСОБА_3

ОСОБА_3 , якому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 , перебував у переліку осіб, які перебувають у кооперативі, що підтверджується, витягом з переліку осіб, що перебувають у кооперативі, обслуговуючого кооперативу «Житловий №6» від 18.03.2013 року.

26.03.2013 року реєстраційною службою Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області прийнято заяву ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та документи подані разом із заявою.

Окрім того, судом встановлено, що в зазначеній реєстраційні справі містилась довідка обслуговуючого кооперативу «Житловий №6» від 28.03.2013 року про право власності на квартиру, з якої вбачається, що обслуговуючий кооператив «Житловий №6» посвідчує, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_3 , пайові внески сплачені повністю, заборгованості по кооперативу немає.

Станом на 29.03.2013 квартира АДРЕСА_3 перебувала в реєстрі іпотек, в реєстрі заборон відчужень об`єктів нерухомого майна, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.03.2013 року.

З витягу із державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 29.03.2013 року вбачається, що в реєстрі відсутні відомості щодо обтяжень рухомого майна ОСОБА_3

29.03.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Поповичем Р.В. ухвалено рішення №1187401 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 26.03.2013 року за реєстраційним номером 591948, у зв`язку з тим, що не подано всіх необхідних документів.

29.03.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Поповичем Р.В. ухвалено рішення №1229014 про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 26.03.2013 року за реєстраційним номером 591948.

Рішенням про державну реєстрації прав та їх обтяжень №1229424 від 29.03.2013 року, вирішено провести державну реєстрацію права приватної власності, в розмірі частки 1/1 на однокімнатну квартиру, що розташована АДРЕСА_4 , за ОСОБА_3 .

29.03.2013 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , індексний номер 1757115.

Відповідно до копії заповіту 09.11.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №4-341, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної контори Кравець О.М., ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все належне йому майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось і все те, що буде належати йому на день смерті, заповів ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02.10.2018 року Серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 19.04.2019 № 00744 зазначено, що згідно архівних даних реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось.

Технічна характеристика квартири, яка належала ОСОБА_3 підтверджується Технічним паспортом від 19.04.2019.

Згідно Постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 19.06.2019 року ОСОБА_1 12.02.2019 року звернулась до державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Кравець О.М. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_3 нотаріусом відмовлено, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на майно.

Згідно висновку оцінювача про вартість майна - однокімнатної квартири, загальною площею 31,5 кв.м, житловою площею 17 кв.м за адресою АДРЕСА_4 від 06.03.2020 року, вартість зазначеного майна становить 184000 грн.

Голова обслуговуючого кооперативу «Житловий №6» Басюк М. 22.07.2020 надав відповідь на адвокатський запит від 16.07.2020 з якого вбачається, що ОСОБА_3 є членом кооперативу. В 1984 році він одержав в кооперативі однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 . Протягом часу з 1984 року по 17.01.1922 року ОСОБА_3 повністю сплатив пайовий внесок за вказану квартиру в сумі 4740 карб. 40 коп. на розрахунковий рахунок кооперативу в Івано-Франківський житлсоцбанк.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.09.2020 року встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належала однокімнатна квартира загальною площею 31,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно зазначеної вище довідки вбачається, що підставою для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 було свідоцтво про право власності, серія та номер НОМЕР_2 , видане 29.03.2013 року.

Статтею 137 ЖК Української РСР визначено, що порядок організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів встановлюється цим Кодексом, примірним статутом житлово-будівельного кооперативу (Примірний статут) та іншими актами законодавства Української РСР.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 належала спірна квартира на праві приватної власності, що встановлено з Акту від 17.01.1992 року, відповідно до якого ним сплачені пайові внески у повному обсязі, станом на 17.01.1992 рік у ОСОБА_3 по платежах ЖБК №13 ніякої заборгованості не має.

Зазначене право виникло у спадкодавця в силу положень статті 15 Закону України «Про власність» у зв`язку зі сплатою ним як членом житлово-будівельного кооперативу свого пайового внеску за квартиру, надану йому у користування.

Крім того, ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності індексний номер 1757115 від 29.03.2013 року на квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно із статтею 1233 ЦК України заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із частиною першоюстатті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до частини першоїстатті 1296 ЦК Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в передбачений законом 6-місячний термін, як спадкоємець за заповітом на майно померлого ОСОБА_3 .

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування`судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відтак, ОСОБА_1 оформити свої спадкові права, як спадкоємець за заповітом після сметрі ОСОБА_2 , в державній нотаріальні конторі не має можливості, оскільки у позивача відсутні оригінали документів, які підтверджують право власності на спадкове майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За правилом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, серед яких є і визнання права.

Враховуючи, що єдиний спосіб захисту прав ОСОБА_1 є визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 317,328,392, 1216, 1218,1223, 1233, ч.4 ст. 1270 ЦК України, ст. 137 ЖК Української РСР, ст.15 Закону України «Про власність`ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.