Справа № 201/4230/18
Провадження № 2-п/201/32/2021
№ 2-з/201/135/2021
УХВАЛА

14 червня 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Разумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 27 червня 2018 року було ухвалене вищезазначене заочне рішення, яким позов АТ КБ «Приватбанк» було задоволено.

До суду 27 квітня 2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 27 червня 2018 року у вказаній цивільній справі з посиланням на те, що його було неналежним чином повідомлено про дату та час розгляду справи та обставини справи встановлені не в повному обсязі. Крім того, заявник просить поновити строк на подання заяви про скасування заочного рішення, посилаючись на несвоєчасне отримання цього рішення.

Також 27 квітня 2021 року ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення доказів, в якій останній просив суд призначити у даній справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: Чи виконано напис «01.08.18 Чуев» та підпис в нижньому лівому кутку на бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, трек-код № 691 ОСОБА_1 ?

Від представника ОСОБА_2 до суду надійшла заява, в якій останній підтримав заяву про перегляд заочного рішення та просив її задовольнити.

Представник АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Статтею 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Розгляд заяви відбувався за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши заяву, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку причини, на які посилається заявник в питанні поновлення строку на подання заяви про скасування заочного рішення слід визнати поважними та в цій частині клопотання підлягає задоволенню. Водночас, докази, на які посилається відповідач як на підставу скасування та перегляд заочного рішення, не спростовують висновків суду та відповідно до процесуального закону не зумовлюють необхідності його скасування.

З урахуванням викладеного суд вважає за можливе поновити строк на подання заяви про скасування та перегляд заочного рішення, однак цю заяву залишити без задоволення.

Що стосується заяви про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи, слід зазначити, що на стадії розгляду заяви про перегляд заочного рішення чинним законодавством не передбачено призначення експертизи, а тому у задоволенні такої заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 286-288 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу заяви про скасування та перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню окремо від рішення у справі не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.С. Федоріщев