Справа № 932/2404/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - Лукінова К.С.,

При секретарі - Івановій А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей. В обгрунтування поданого позову вона послалася на те, що з 07.03.2008 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, 14.04.2020 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2019 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на обох дітей у розмірі 1/3 частини від всіх доходів відповідача. Отримувані нею аліменти витрачаються за цільовим призначенням, однак отримуваний розмір аліментів не дозволяє їй покрити навіть половину видатків на утримання дітей. Їх спільна з відповідачем донька є інвалідом та має рідкісну хромосомну паталогію - синдром Вільямса. Люди, що страждають на цю паталогію мають специфічну зовнішність і характеризуються загальною затримкою розумового розвитку, дуже низьким коефіцієнтом інтелекту та побутовою непристосованістю. Лікування включає спеціальні освітні програми тарізні види терапії, а також симптоматичне лікування проявів синдрому, зокрема можлива серцева недостатність. Гіпотонія м`язів, що викликає ортопедичні проблеми. Одним із наслідків цього синдрому є ураження зубів карієсом. Позивачка сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, звернулася до ТОВ «Дентінюа» та уклала договір. 17.06.2020 року було проведено стоматологічне лікування спільної доньки сторін загальною вартістю 21290 грн. Крім цього з метою покращення стану дитини, її адаптації до життя у суспільстві позивач систематично звертається до корекційного центру «Світлячок», де дитина займається з логопедом-дефектологом. Вартість послуг становить 280 грн. за одне заняття, а з 06.07.2020 року по 07.08.2020 року витрачено 7950 грн. Син сторін був оглянутий лікарем-алергологом та вартість такого огляду становила 500 грн. та було рекомендовано додаткові дослідження, на що позивачкою було витрачено 400 грн. за ендоскопічне дослідження носоглотки. Таким чином на сьогоднішній день було фактично витрачено 30140 грн. на лікування дітей. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на дитину та нести додаткові витрати на утримання дитини у зв`язку з її лікуванням та обстеженням. Просила керуючись ст.ст. 180, 183, 185 СК України стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сумі 30140 грн.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності в якій зазначив, що позивачка його не інформувала про необхідність додаткових витрат та не враховує, що утримання дітей покладається на обох батьків, отже сума витрат має розділятися навпіл. Позивачка не довела своїх фактичних витрат, оскільки надані докази не є належними.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, представник позивача просила розглянути справу в її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач направив заяву про розгляд справи в його відсутності, проти позову заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Згідно з частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дає змогу забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 759/328/17 (провадження № 61-1264св17).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 07.03.2008 року перебували в шлюбі.

Згідно копії рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2019 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 - до повноліття дітей.

Згідно копії рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Згідно копій медичної документації, було встановлено, що ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом, а відповідними лікарями дійсно призначалися обстеження та лікування, які були сплачені позивачкою за відповідними розрахунковими документами на вказану дитину, а саме:

-Стоматологічне лікування множинного карієсу 21290 грн.

-Надані послуги корекції логопеда центру «Світлячок» на суму 4200 грн. та 3750 грн.

Згідно копії медичної документації та розрахункових документів ОСОБА_4 було надано наступне дослідження та лікування:

-Ендоскопічне дослідження носоглотки та консультація алерголога - загальною сумою 900 грн.

Таким чином ОСОБА_1 витратила на лікування та обстеження дітей загальну суму 30140 грн., що являє собою додаткові витрати на утримання дітей.

В своїх запереченнях відповідач зазначив, що сума додаткових витрат на дітей має бути понесена батьками порівну.

За таких обставин суд приходить до висновку, що справедливим буде розподіл додаткових витрат на утримання дітей у розмірі по 50% від понесених витрат з кожного з батьків.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн., від сплати якого позивачка була звільнена.

Керуючись ст. 185 СК України, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 81, ст. 259 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 15070 (п`ятнадцять тисяч сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 14.06.2021 року.

Суддя: К.С. Лукінова