Справа № 627/149/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого - Вовк Л. В.

з участю секретаря - Полешко О. С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя ,

у с т а н о в и в :

В лютому 2021 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому просила здійснити поділ спільного сумісного майна її та чоловіка , яке набуте ними за час спільного шлюбу, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на її користь вартість Ѕ частки автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, 2005 року випуску , в порядку поділу спільного майна.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з вересня 2013 року, однак з січня 2021 року разом сторони не проживають. В період спільного шлюбу , вони придбали автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, 2005 року випуску , який , на думку позивача, є спільним майном подружжя , однак добровільно розділити майно в позасудовому порядку сторони не можуть, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя , в якому просить провести розподіл майна подружжя , що є спільною сумісною власністю , а саме визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та виділити із спільного майна подружжя позивачу за зустрічним позовом майно , а саме : шафу-купе, кухонний кутовий диван, скляний стіл та інше майно на загальну суму 26 570, 00 грн , а відповідачу ОСОБА_3 виділити все інше майно : металеву ванну , меблеву стінку, ліжко, керамічний умивальник та інше майно , а всього на загальну суму 44 855,00 грн та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати.

В обґрунтування вимог позивач за зустрічним позовом вказав, що він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2013 року . В період шлюбу , за власні кошти ними придбано квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_3 та інше майно . Угоди про поділ спільного майна сторони не досягли .

Ухвалою суду від від 25.05.2021 року провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя , закрито , в зв`язку з відмовою від позову.

Позивач та його представник за зустрічним позовом позов підтримали , просять задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні проти позову не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1ст.4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК Українита згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ст. 61 СК України об`єктом права суспільної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком майна, виключеного з цивільного обороту.

На підставі ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Положеннями ч.1 ст.69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором - ч.1 ст.70 СК України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 з 07.09.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбу, який розірвано рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 06.04.2021 року . Рішення набрало законної сили . Дітей у сторін не має (а.с.6).

Під час перебування в зареєстрованому шлюбі , сторонами за спільні кошти , відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 26.10.2017 року приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу Харківської області Соломко С.І. , придбано квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.66-69)

Відповідно до витягу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.10.2017 р. вбачається, що право приватної власності на вищевказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 ( а.с. 70-71)

Як свідчить технічний паспорт , виготовлений РКП «Краснокутське БТІ» , квартира АДРЕСА_1 існує та її загальна площа складає 65,5 кв.м , а житлова -39.20 кв.м. ( а.с. 72-74)

Згідно звіту про оцінку майна складеним ФО-П ОСОБА_5 від 26.03.2021 року , риноква вартість трикімнатної спірної квартири склала 443 600,00 грн. ( а.с.61-62)

Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя, він може оспорити поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі й в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Так, Велика палата Верховного Суду розглянувши справу № 372/504/17 у своїй постанові від 21.11.2018 року відступила від усталених позицій Верховного Суду та зазначила, що діє абсолютна презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке ними набуте в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й подружжя може оспорити поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі й в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції покладається на того з подружжя, який її спростовує.

За статтею 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згідно зі ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Таким чином, враховуючи вище викладене та аналізуючи норми чинного законодавства з урахуванням позицій Верховного Суду та Великої палати Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що спірна квартира за вказаною адресою, є спільною сумісною власністю подружжя.

Крім того , сторони у шлюбі за спільні кошти придбали наступне майно : шафу-купе двохдверну дерев`яну, вартістю 4000,00 грн; кухонний кутовий диван червоного кольору, вартістю 3000,00 грн; скляний стіл на металевих ніжках, вартістю 1800,00 грн; холодильник марки «SAMSUNG», вартістю 6500,00 грн; рідкокристалічний телевізор марки SAMSUNG», вартістю 2000,00 грн; автохолодильник марки ТR-12А4247, вартістю 2770,00 грн; тумбу під телевізор, вартістю 1000,00 грн; пилосос марки «SAMSUNG», вартістю 3000,00 грн; електром`ясорубку, вартістю 1500,00 грн; ялинку декоративну висотою 2 м, вартістю 1000,00 грн., тумбу дерев`яну для ванної кімнати, вартістю 400,00 грн; керамічний умивальник, вартістю 600,00 грн; металеву ванну, вартістю 3000,00 грн; сушарку металеву для рушників , вартістю 3000,00 грн; кухонні навісні шафи червоного кольору в кількості 6-ти штук та кухонні тумби червоного кольору в кількості 6 шт., загальною вартістю 8000,00 грн; газову плиту марки «GORENSE» ст. 5322 WF-B, вартістю 6000,00 грн; меблеву стінку «МАРК», вартістю 2770,00 грн; чотирьохдверну дерев`яну шафу-купе «Пранник», вартістю 5600,00 грн; матрац для ліжка 160X240 см, вартістю 1050,00 грн; ліжко «Міленіум», вартістю 1635,00 грн; тумбу до ліжка, вартістю 600,00 грн; стіл розкладний письмовий, вартістю 1500,00 грн; ковролін площею 16 кв.м, вартістю 5000,00 грн; набір посуду (каструлі 6 шт.), вартістю 1000,00 грн; міксер, вартістю 500,00 грн; кухонну стільницю, вартістю 1500,00 грн; мийку кухонну, вартістю 2000,00 грн; блендер, вартістю 700,00 грн. , а всього на загальну суму 71 425,00 грн.

Вартість речей на час спору вказали самі сторони , спору з приводу вартості вказаного майна між сторонами не має. Таким чином , майно , що підлягає поділу між сторонами оцінюється в 71 425,00 грн.

В силу ч.1 ст.70 СК в разі поділу майна , що є спільною сумісною власністю подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними . Звідси частка кожної із сторін складає в грошовому виразі 35 712,50 грн .

Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Позивач у своєму позові просить виділити йому майно, а саме : шафу-купе двохдверну дерев`яну, вартістю 4000, 00 грн; кухонний кутовий диван червоного кольору, вартістю 3000,00 грн; скляний стіл на металевих ніжках, вартістю 1800,00 грн; холодильник марки «SAMSUNG», вартістю 6500,00 грн; рідкокристалічний телевізор марки SAMSUNG», вартістю 2000,00 грн; автохолодильник марки ТR-12А4247, вартістю 2770,00 грн; тумбу під телевізор, вартістю 1000,00 грн; пилосос марки «SAMSUNG», вартістю 3000,00 грн; електром`ясорубку, вартістю 1500,00 грн; ялинку декоративну висотою 2 м, вартістю 1000,00 грн., на загальну суму 26 570,00 грн , а інше майно залишити відповідачці на загальну суму 44 855,00 грн. При цьому позивач на грошовій компенсації у розмірі 18 285,00 грн не наполягав.

Суд , вважає відступити від засади рівності часток подружжя , при цьому збільшився частку дружини , оскільки позивач наполягає на такому розподілі майна , а відповідач не заперечує щодо розподілу спільного майна подружжя , варіант якого запропоновав позивач ОСОБА_1 ..

Таким чином , аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги про поділ майна та визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за зустрічним позовом при зверненні до суду з позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 2483,70 грн та судові витрати за проведення оцінки нерухомого майна в розмірі 800,00 грн. Таким чином, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню вказані судові витрати та сплачений судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. 60, 61, 69-72 СК України, ст. 372 ЦК України, ст.7, 10, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю квартиру АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 26.10.2017 року приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу Харківської області.

Поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на Ѕ частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,50 кв.м. , житловою площею 39,20 кв.м , іншу Ѕ частку квартири залишити у приватній власності ОСОБА_3 .

Виділити ОСОБА_1 на праві приватної власності із спільного майна подружжя:

шафу-купе двохдверну дерев`яну, вартістю 4000, 00 грн;

кухонний кутовий диван червоного кольору, вартістю 3000,00 грн;

скляний стіл на металевих ніжках, вартістю 1800,00 грн;

холодильник марки «SAMSUNG», вартістю 6500,00 грн;

рідкокристалічний телевізор марки SAMSUNG», вартістю 2000,00 грн;

автохолодильник марки ТR-12А4247, вартістю 2770,00 грн;

тумбу під телевізор, вартістю 1000,00 грн;

пилосос марки «SAMSUNG», вартістю 3000,00 грн;

електром`ясорубку, вартістю 1500,00 грн;

ялинку декоративну висотою 2 м, вартістю 1000,00 грн., а усього майна на загальну суму

26 570,00 ( двадцять шість тисяч п`ятсот сімдесят ) грн.00 коп.

Виділити ОСОБА_3 на праві приватної власності із спільного майна подружжя:

тумбу дерев`яну для ванної кімнати, вартістю 400,00 грн;

керамічний умивальник, вартістю 600,00 грн;

металеву ванну, вартістю 3000,00 грн;

сушарку металеву для рушників , вартістю 3000,00 грн;

кухонні навісні шафи червоного кольору в кількості 6-ти штук та кухонні тумби червоного

кольору в кількості 6 шт., загальною вартістю 8000,00 грн;

газову плиту марки «GORENSE» ст. 5322 WF-B, вартістю 6000,00 грн;

меблеву стінку «МАРК», вартістю 2770,00 грн;

чотирьохдверну дерев`яну шафу-купе «Пранник», вартістю 5600,00 грн;

матрац для кроваті 160X240 см, вартістю 1050,00 грн;

ліжко «Міленіум», вартістю 1635,00 грн;

тумбу до ліжка, вартістю 600,00 грн;

стіл розкладний письмовий, вартістю 1500,00 грн;

ковролін площею 16 кв.м, вартістю 5000,00 грн;

набір посуду (каструлі 6 шт.), вартістю 1000,00 грн;

міксер, вартістю 500,00 грн;

кухонну стільницю, вартістю 1500,00 грн;

мийку кухонну, вартістю 2000,00 грн;

блендер, вартістю 700,00 грн., а усього майна на загальну суму 44 855,00 ( сорок чотири тисячі вісімсот п`ятдесят п`ять ) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2483,70 грн та судові витрати за проведення оцінки нерухомого майна в розмірі 800,00 грн, а всього 3 283,70 ( три тисячі двісті вісімдесят три ) грн 70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 : ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлений 14.06.2021 року.

Суддя Л. В. Вовк