Справа № 591/6808/20
Провадження № 2/591/854/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради, Комунальне підприємство Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець»

про визнання незаконним звільнення з посади, скасування рішення ради, поновлення на посаді та стягнення компенсації за час вимушеного прогулу

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тростянецької міської ради, Комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» про скасування рішення міської ради, визнання незаконним звільнення з посади, поновлення на роботі та стягнення компенсації за час вимушеного прогулу та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив визнати контракт укладений 21 листопада 2017 року між Тростянецькою міською радою, в особі міського голови Бови Юрія Анатолійовича, та ОСОБА_1 , згідно з яким, останнього призначено директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» з подальшими змінами та доповненнями таким, що укладений на невизначений строк, визнати протиправним та скасувати рішення 41 сесії 7 скликання Тростянецької міської ради від 13 жовтня 2020 року №483 «Про заслуховування звіту директора КП ТМР «Телерадіокомпанія Тростянець» на підставі якого ОСОБА_1 звільнено з посади, поновити його на роботі та стягнути з «Телерадіокомпанії Тростянець» на його користь компенсацію за час вимушеного прогулу в розмірі 136189 грн. 30 коп. станом на день ухвалення рішення суду, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення компенсації за час вимушеного прогулу в розмірі місячної заробітної плати та стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового зору та витрат на правничу допомогу адвоката.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 листопада 2017 року між Тростянецькою міською радою, в особі міського голови Бови Юрія Анатолійовича, та ОСОБА_1 укладено контракт, згідно з яким, останнього призначено директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» на термін з 21 листопада 2017 року до 20 листопада 2018 року. В подальшому укладений контракт неодноразово продовжувався, і після останніх внесених змін строк дії контракту встановлено сторонами до 31 грудня 2020 року. Весь цей час позивач працював директором безперервно, інших керівників телерадіокомпанії не було, а тому з посиланням на ст. 39 КЗпП України вважав, що контракт є безстроковим. Також зазначив, що характер виконуваної ним роботи не був таким, що передбачає укладання строкового трудового договору, законодавством також не передбачено, що директор телерадіокомпанії повинен прийматись на роботу за строковим трудовим договором. Відповідно до Статуту підприємство не є комерційним та фінансувалось із бюджету. 12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 запросили на депутатську комісію задля надання звіту про діяльність очолюваного підприємства, а на наступний день цей звіт заслухано депутатами Тростянецької міської ради, які не приймаючи рішення про незадовільну роботу керівника одразу прийняли рішення про розірвання контракту. А тому, рішенням сесії від 13 жовтня 2020 контракт розірвано достроково. Позивач зазначив, що на підставі рішення міської ради міський голова мав прийняти розпорядження про припинення трудових відносин з директором телерадіокомпанії та при цьому дотримати норм трудового законодавства. При звільненні не пояснено конкретної підстави для звільнення, не виплачено заробітну плату, не видано трудової книжки із записом про звільнення та фактично після прийняття рішення радою позивача більше не допущено до робочого місця. Враховуючи наведене просить позов задовольнити повністю.

Відповідач Тростянецька міська рада в особі представників у відзиві на позовну заяву заперечувала проти задоволення позову. Пояснили, що при укладанні контракту з позивачем ним не заперечувалось те, що він укладений на визначений строк. Хоча контракт і продовжувався, проте він не міг бути укладений безстроково, оскільки контракт укладався із директором комунального підприємства, яке засноване Тростянецькою міською радою як засіб масової інформації ради, а заснування такого підприємства відноситься до виключної компетенції міськради. Депутатами міської ради, при заслуховуванні звіту позивача прийнято рішення про дострокове розірвання контракту у зв`язку із порушенням вимог контракту, а саме за порушення п. «а», «г», «ж», контракту, систематичне невиконання керівником без поважних причин обов`язків покладених контрактом, тобто непогодження кошторисів доходів та видатків власних коштів КП впродовж 2019-2020 років, непогодження кошторисів доходів і видатків підприємства (власних коштів КП), та допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості боргу перед ТОВ «Зеонбуд». Посилаючись на норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вважають, що прийняте депутатами на сесії рішення про дострокове розірвання контракту є законним та обґрунтованим та міський голова є виконавцем рішень ради, тому і не мав приймати розпорядження. В судовому засіданні надали пояснення на підтримання відзиву та аналогічні його змісту.

Представник відповідача Комунального підприємство Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» проти позову заперечувала, надала суду відзив у якому зазначила, що 13 жовтня 2020 року ОСОБА_1 перебував на сесії міської ради та під підпис ознайомлений з рішення ради про його звільнення, а тому належним чином поінформований про дострокове розірвання контракту і, як керівник, мав можливість виплатити заборгованість із заробітної плати та внести відповідні записи до трудової книжки. Також зазначила, що у підприємства існувала заборгованість перед ТОВ «Зеонбуд», яка на час звільнення позивача погашена не була. 13 жовтня 2020 року розпорядженням міського голови з 15 жовтня 2020 року на представника ТРК Смілянську О.В. покладено повноваження директора підприємства, а 22 грудня 2020 її призначено на посаду рішенням міської ради. Після покладення повноважень виконуючого обов`язку директора внесені відповідні зміни до реєстру і подана інформація до банківської установи, та з`явилась можливість виплатити позивачу заробітну плату, що і було зроблено 26 жовтня 2020 року. Звільнення вважає законним та просить відмовити у позові.

Позивач ОСОБА_1 , його представник - адвокат Молібог Ю.М. в судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення в обґрунтування зазначених вимог.

Представники відповідача Тростянецької міської ради Кіяшко А.В., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали свої заперечення, надали пояснення по суті спору та просили відмовити у задоволенні позову.

Представник КП Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» Смілянська О.В. в судовому засіданні свої заперечення підтримала, надала пояснення та просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, допитавши заявленого відповідачем свідка, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом при розгляді справи встановлено, що Комунальне підприємство Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» засноване на підставі рішення 1 сесії Тростянецької міської ради № 19 від 21 листопада 2017 року та діє на підставі статуту (т.1 а.с. 19-31). Підприємство є юридичною особою з дати його державної реєстрації. Відповідно до статуту головною метою діяльності підприємства є оперативне інформування телеглядачів про суспільно-політичні, надзвичайні події та ситуації, що становлять загрозу життю чи здоров`ю населення, та інші події в Україні, в місті Тростянець та за його межами, створення та розповсюдження економічних, публіцистичних, культурно-освітніх, медико-гігієнічних, художніх, навчальних, розважальних, спортивних програм, а також програм для дітей та юнацтва, сприяння зміцненню інформованості жителів Тростянець, оприлюднення повідомлень, роз`яснення рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування згідно із Законами України «Про телебачення та радіомовлення», «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації».

Статутом підприємства передбачено (п. 5.2.) до виключної компетенції власника підприємства належить, зокрема, призначення та звільнення директора підприємства, шляхом укладання контракту на підставі п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Повноваження директора підприємства передбачені п. 5.8 Статуту.

21 листопада 2017 року рішенням 1 сесії 7 скликання Тростянецької міської ради № 20 «Про призначення ОСОБА_1 на посаду директора комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» призначено ОСОБА_1 на посаду директора з 21 листопада 2017 року строком на 1 рік та укладено з ним контракт, підписання якого доручено міському голові ОСОБА_3 з самостійним визначенням істотних умов та розміру оплати праці (т.1 а.с. 110).

21 листопада 2017 року між Тростянецькою міською радою, в особі міського голови Бови Ю.А., що діє на підставі ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ОСОБА_1 керівником, укладено контракт директора комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець», відповідно до якого останній призначений директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» на термін з 21 листопада 2017 року по 20 листопада 2018 року. Відповідно до пункту 2 останнього призначено директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» на термін з 21 листопада 2017 року до 20 листопада 2018 року (т.1 а.с. 8).

Відповідно до пункту 2 контракту на підставі контракту виникають трудові відносини між керівником підприємства та органом управління майном цього підприємства. Розділом 2 контракту передбачені права та обов`язки сторін та визначено (п. 6, 8, 9), керівник здійснює поточне керівництво підприємством, організовує виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом. Керівник зобов`язується забезпечити своєчасне і повне внесення платежів до бюджету, включаючи внески до Пенсійного фонду, та недопущення заборгованості із заробітної плати, а також виконання заходів щодо нормування праці. Керівник зобов`язується погоджувати з органами, перерахованими в п.5 даного Контракту, кошториси доходів і видатків підприємства. Орган управління майном (п. 11), зокрема звільняє керівника після закінчення строку дії контракту, достроково за вимогою керівника, а також у випадку порушень законодавства та умов контракту.

Відповідно до п. 18 контракту, керівнику надається щорічна оплачувана відпустку тривалістю 30 календарних днів.

Пунктом 21 контракту передбачено, що зміни та доповнення до цього контракту вносяться шляхом підписання додаткових угод. Підстави припинення контракту передбачені в п.22 контракту, серед яких закінчення строку дії контракту, згода сторін, з ініціативи органу управління майном до закінчення строк дії контракту за умов, передбачених в п. 23 цього контракту, з ініціативи керівника до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених п. 24 цього контракту, та з інших підстав. Передбачених законодавством та цим контрактом. Відповідно до п. 26 цього ж розділу, за 10 днів до закінчення строку дії Контракту він може бути за угодою сторін продовжений на новий чи інший строк.

Термін дії контракту визначений в п. 28 контракту, а саме з 21 листопада 2017 року до 20 листопада 2018 року. Контракт набирає чинності з моменту видання розпорядження про призначення керівника.

Контракт підписаний сторонами та містить всі реквізити.

01 лютого 2018 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до контракту директора комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» відповідно до якої внесено зміни в частині розміру посадового окладу керівника підприємства. В решті умови контракту залишені без змін.

24 грудня 2018 року між сторонами укладено додаткову угоду №2 до Контракту з директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» від 21 листопада 2017 року, відповідно до якої, Тростянецька міська рада, на підставі рішення 15 сесії 7 скликанні від 24 грудня 2018 року № 950 «Про продовження строку дії контракту з директором комунального підприємства ТМР «Телерадіокомпанія Тростянець» на підставі ст. 26, п. 10 ч. 4 ст. 42, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та відповідно до пунктів 21, 26 контракту з директором, та за взаємною згодою сторін укладено додаткову угоду про викладення абзацу 3 в преамбулі контракту від 21 листопада 2017 року та п. 28 розділу 5 Контракту викладено в наступній редакції: «Гр. ОСОБА_1 призначається директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» на термін з 21 листопада 2017 року до 15 квітня 2019 року». Ця угода є невід`ємною частиною контракту, вважається укладеною і набирає чинності з 20 грудня 2018 року.

24 грудня 2018 року між сторонами укладено додаткову угоду №3 до Контракту з директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» від 21 листопада 2017 року. Відповідно до додаткової угоди вона укладена на підставі рішення 15 сесії 7 скликанні від 24 грудня 2018 року № 950 «Про продовження строку дії контракту з директором комунального підприємства ТМР «Телерадіокомпанія Тростянець» на підставі ст. 26, п. 10 ч. 4 ст. 42, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та відповідно до пунктів 21, 26 контракту з директором, та за взаємною згодою сторін укладено додаткову угоду про викладення абзацу 3 в преамбулі контракту від 21 листопада 2017 року та п. 28 розділу 5 Контракту викладено в наступній редакції: «Гр. ОСОБА_1 призначається директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» на термін з 21 листопада 2017 року до 31 грудня 2019 року». Ця угода є невід`ємною частиною контракту, вважається укладеною і набирає чинності з 15 квітня 2019 року.

18 грудня 2019 року між сторонами укладено додаткову угоду № до Контракту з директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» від 21 листопада 2017 року. Відповідно до додаткової угоди вона укладена на підставі рішення 28 сесії 7 скликанні від 18 грудня 2019 року № 537 «Про заслуховування звіту директора КП ТМР «Телерадіокомпанія Тростянець» про діяльність за 11 місяців 2019 року та продовження дії контракту, відповідно до пунктів 21, 26 контракту з директором, та за взаємною згодою сторін укладено додаткову угоду про викладення абзацу 3 в преамбулі контракту від 21 листопада 2017 року та п. 28 розділу 5 Контракту викладено в наступній редакції: «Гр. ОСОБА_1 призначається директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» на термін з 21 листопада 2017 року до 30 червня 2020 року». Ця угода є невід`ємною частиною контракту, вважається укладеною і набирає чинності з 18 грудня 2019 року.

04 лютого 2020 року між Тростянецькою міською радою та ОСОБА_1 укладено аналогічну додаткову угоду до Контракту з директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» від 21 листопада 2017 року, згідно з якою з 04 лютого 2020 року змінено розмір посадового окладу, а інші умови залишились без змін.

22 липня 2020 року укладено додаткову угоду №5 до Контракту з директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» від 21 листопада 2017 року. Відповідно до додаткової угоди вона укладена на підставі рішення 36 сесії 7 скликанні від 22 липня 2020 року № 303 «Про продовження строку дії контракту з директором КП ТМР «Телерадіокомпанія Тростянець», відповідно до пунктів 21, 26 контракту з директором, та за взаємною згодою сторін укладено додаткову угоду про викладення абзацу 3 в преамбулі контракту від 21 листопада 2017 року та п. 28 розділу 5 Контракту викладено в наступній редакції: «Гр. ОСОБА_1 призначається директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» на термін з 21 листопада 2017 року до 31 грудня 2020 року». Ця угода є невід`ємною частиною контракту, вважається укладеною і набирає чинності з 22 липня 2020 року.

22 липня 2020 Тростянецькою міською радою 7 скликання на 36 сесії заслухано звіт директора КП ТМР «ТРК Тростянець» ОСОБА_1 про діяльність за 6 місяців та взято цей звіт до відома, що вбачається із рішення ради № 302 (т.1 а.с. 111-113). Рішенням ТМР №303 міська рада вирішила за угодою сторін продовжити дію контракту з директором ОСОБА_1 терміном до 31.12.2020 та надано повноваження міському голові ОСОБА_3 на підписання додаткової угоди.

Таким чином, строк дії контракту, укладеного між Тростянецькою міською радою та директором ОСОБА_1 21 листопада 2017 року неодноразово продовжувався та останній термін його дії визначався сторонами 31 грудня 2020 року.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 21 Кодексу Законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Частиною 2 статті 23 КЗпП України передбачено, що строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до статуту КП ТМР «Тростянець» проводить свою діяльність відповідно до Конституції України, ЦК України, ГК України, законів України «Про інформацію», «Про телебачення і радіомовлення» та інших актів законодавства.

Відповідно до Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 року №170, воно визначає порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників на підприємства, в установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та галузевої приналежності, а також до громадян. Прийняття (наймання) на роботу працівників шляхом укладання з ними контракту власником або уповноваженим ним органом, громадянином може здійснюватись у випадках, прямо передбачених законами.

Ані законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а ні Законом «Про телебачення і радіомовлення» не передбачено укладання контракту з директором телерадіокомпанії. Тобто, законодавчо підстав укладати строковий трудовий договір у відповідача не було і в даному випадку трудовий договір міг бути укладений на невизначений строк.

Пунктами 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що контракт є особливою формою трудового договору і укладається він, коли його застосування відповідає законодавству (ст. 21 КЗпП). Власник або уповноважений ним орган може вимагати від працівника, який працює за трудовим договором, укладення контракту тільки в тому разі, коли він відноситься до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом (наприклад, керівники підприємств). Порушення цих вимог може бути підставою для визнання відповідно до ст. 9 КЗпП недійсними умов праці за контрактом, які погіршують становище порівняно з законодавством України. За ч. 2 ст. 23 КЗпП трудовий договір на визначений строк укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений строк не може бути встановлено з урахуванням характеру роботи або умов її виконання, або інтересів працівника (наприклад, його бажання), або в інших випадках, передбачених законодавчими актами, укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку.

Отже, строковий трудовий договір може бути укладено лише у випадку, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк.

Таким чином, умовами укладення строкового трудового договору є: 1) характер виконуваної роботи; 2) умови виконання роботи; 3) інтереси працівника; 4) інші випадки, передбачені законодавчими актами, і вказані обставини підлягають встановленню судом.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року по справі N 522/9763/17-ц.

Судом встановлено, що в даному випадку характер виконуваної роботи позивача був однаковим на весь час початку укладання контракту, а також під час внесення змін до нього поточне (оперативне) керівництво підприємством, забезпечення працюючих роботою, організація виробчничо-господарської та іншої діяльності (п. 6 контракту). В пункті 18 контракту передбачалось надання керівнику щорічної оплачуваної відпустки, що свідчить про наміри сторін на тривалі правовідносини, не обмежені строком в один рік. Умови праці позивача не залежали від графіку роботи, пори року, сезону, виконання певних замовлень засновників та контрагентів, та тим більше, робота телеканалу та радіо мовлення велись цілодобово та безперервно. Зазначене не заперечувалось представниками відповідачів у судовому засіданні. В інтересах позивача був розвиток телекомпанії та він виражав зацікавленість в такій роботі, враховуючи освіту та фах. Щодо інших випадків укладення строкового трудового договору та суд зауважує, що на підставах зазначених вище, укладання строкового трудового договору (контракту) для директора комунального підприємства яким є телерадіокомпанія не передбачено.

Відповідно до ст. 39 КЗпП України, трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Враховуючи неодноразове внесення змін у строк дії контракту, відсутність перерви в роботі після закінчення попереднього строку і до настання нового, трудові відносини між позивачем та відповідачем набули характеру постійних, безстрокових, а тому контракт є таким, що укладений на невизначений строк.

Посилання представника Тростянецької міської ради щодо пропуску позивачем тримісячного строку для звернення до суду із вимогою про визнання контракту таким, що укладений безстроково є безпідставними так як із вказаною вимогою, викладеною в заяві про збільшення позовних вимог, позивач звернувся після закінчення строку дії, визначеному в додатковій угоді від 22.07.2020, а тому з 31.12.2020 по час звернення із вказаною вимогою тримісячний строк не минув. До того ж відповідач письмової заяви про застосування строку позовної давності до суду не звертався і вказана заява у матеріалах даної цивільної справи відсутня.

23 вересня 2020 директору КП Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» Дарагану Ю.В. направлено листа, яким повідомлено його про необхідність надати до Тростянецької міської ради звіт директора КП ТМР «Телерадіокомпанія Тростянець» за 9 місяців 2020 року у зв`язку із завершенням реалізації державної реформи щодо створення ОТГ та завершення каденції депутатів ТМР та запрошено взяти участь у засіданні постійної комісії мандатної, з питань депутатської діяльності, етики, законності та регуляторної політики, яке мало відбутись 12.10.2020 року та на пленарне засідання 13.10.2020 року (т.1 а.с.32).

На засідання депутатської комісії позивач прибув та надав звіт та листа до міського голови про збільшення видатків по заробітній платі працівникам за жовтень, листопад та грудень 2020 року (т. 1 а.с. 33-40).

13 жовтня 2020 року відбулось засідання 43 пленарне засідання Тростянецької міської ради 7 скликання на якому брав участь і ОСОБА_1 , що вбачається із протоколу пленарного засідання (т. 1 а.с. 133-138, т. 2 а.с. 56-86) та в цей день радою ухвалено рішення №483 «Про заслуховування звіту директора КП ТМР «Телерадіокомпанія Тростянець». Із вказаного рішення вбачається, що заслухавши звіт про діяльність директора КП ТМР «Телерадіокомпанія Тростянець» ОСОБА_1 за 9 місяців роботи, беручи до уваги пункт 5 розділу 1, п.п. 8.1, 8.2. пункту 8, та пункт 9 розділу 2, а також виявлені порушення пункту 22, п.п. а, г, ж пункту 23 розділу 4 «Контракту директора» від 21 листопада 2017 року, лист директора КП ТМР «ТРК Тростянець» від 13 жовтня 2020 року № 27 «Про збільшення видатків для виплати заробітної плати за жовтень, листопад, грудень 2020 року», керуючись ст. 63, 78 Господарського кодексу України, п. 8 ч. 1 ст. 36 Кодексу Законів про працю України, ст. 25, 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до пункту 5.2 розділу 5 Статуту КП ТМР «ТРК Тростянець», міська рада вирішила звіт директора за 9 місяців взяти до відома, визнати звіт незадовільним, достроково розірвати контракт з директором КП ТМР «ТРК Тростянець» ОСОБА_1 та уповноважити міського голову Бову Ю.А. своїм розпорядженням призначити тимчасово виконуючого обов`язки директором телерадіокомпанії (т. 1 а.с. 7). Підставною для звільнення позивача визначено п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до протоколу пленарного засідання ТМР 41 сесії 7 скликання від 13 жовтня 2020 року (т.2 а.с.56-86) депутати ради розглянули питання 474 «Про заслуховування звіту директора КП ТМР «Телерадіокомпанія Тростянець» де доповідав ОСОБА_1 .. З приводу звіту виступали депутати ради, міський голова та позивач. Депутатами ставилось питання позивачу про вартість хвилини ефіру, де можна ознайомитись із розцінками та хто їх встановлював, яким є графік роботи підприємства, підстав відсутності власного транспорту у підприємства, висловлювались обурення з приводу потреби в додаткових витратах на оплату праці, нерозуміння керівника по його роботі без фінансового плану, на що ОСОБА_1 відповів, що має фінансовий план. Депутатом ОСОБА_5 повідомлено, що її не влаштовує робота керівника та запропонувала його змінити, на що міським головою зазначено, що визнання звіту директора КП ТМР «Тростянець» незадовільним буде підставою для звільнення. Після цього присутня на сесії ради ОСОБА_4 , як начальник фінансового управління, повідомила депутатам про наявність у КП «ТРК Тростянець» простроченої кредиторської заборгованості перед ДП «Зеленбуд» у сумі 256 тис.грн.. За поставлене ОСОБА_6 на голосування питання про дострокове розірвання контракту з директором ОСОБА_1 «за» проголосували 18 депутатів із 21 присутнього із загального складу ради 27 осіб.

З огляду на зміст протоколу засідання, який надано до суду, підстави звільнення ОСОБА_1 з посади депутатами не обговорювались та які пункту контракту та статуту ним порушені не визначалось.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Проаналізувавши підстави звільнення, зазначені в оскаржуваному рішенні № 483 від 13 жовтня 2020 року вбачається, що підставою для звільнення ОСОБА_1 із займаної посади є порушення п. п. «а», «г» та «ж» пункту 23 розділу 4 Контракту, тобто «а» - у разі систематичного невиконання Керівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього контрактом, «г» - у разі непогодження кошторисів доходів і видатків підприємства, «ж» - у разі допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення.

В судовому засіданні представники Тростянецької міської ради повідомили, що фактичними підставами для звільнення стало неповідомлення засновника про наявність кредиторської заборгованості перед «Зеонбуд», не виведення підприємства на самоокупність, порушення процедури закупівель послуг у «Зеонбуд» через систему публічних торгів, що свідчить про порушення закону «Про публічні закупівлі», відсутність чіткого планування діяльності та неподання фінансового звіту на затвердження раді, непогодження кошторисів доходів та видатків підприємства в частині власних коштів.

Суд, здійснивши аналіз підстав звільнення та доведеності їх правомірності зазначає наступне:

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Систематичним невиконанням умов контракту є невиконання однією зі сторін одного із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, які допускались декілька разів. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року в справі N 363/4221/16-ц (провадження N 61-28075св18) та у Постанові ВП ВС від 22.09.2020 у справі № 9901/1743/18. Доказів систематичного невиконання умов контракту відповідачами не надано, такі порушення раніше не фіксувались. Суд зауважує, що 22 липня 2020 року ОСОБА_1 запрошували на сесію для надання звіту, що підтверджується витягом з протоколу, наданим ТМР (т.1 а.с. 126-132). При заслуховуванні цього звіту (питання 295) депутатами ради він прийнятий без зауважень.

Непогодження кошторисів доходів і видатків підприємства директором не обговорювалось на сесії депутатами міської ради 13 жовтня 2020 року, і взагалі це питання не піднімалось. Відповідно до п. 8.1. Контракту, керівник щорічно не пізніше 1 травня подає на затвердження до виконавчого комітету міської ради проект річного фінансового плану підприємства на наступний рік в порядку та за формою, що визначаються виконавчим комітетом міської ради. За поясненнями позивача форма такого плану йому не надавалась, і суду вона надана не була.

Допущення зростання простроченої кредиторської заборгованості за твердженнями відповідачів полягає у зростанні боргу перед ТОВ «Зеондуб». Суд зауважує, що простроченою кредиторською заборгованістю вважається заборгованість, що виникає на 30-й день після закінчення терміну обов`язкового платежу згідно з укладеними договорами, або якщо дата платежу не визначена після отримання підтвердних документів за отримані товари, виконані роботи, надані послуги. Таке визначення наведене у Наказі Міністерства фінансів «Про затвердження Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ та внесення змін до деяких нормативно-правових актів з бухгалтерського обліку бюджетних установ» від 02.04.2014 року № 372.

Для визначення заборгованості, строк позовної давності якої минув, слід звернутися до положень ЦК України. Так, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Отже, для твердження про наявність простроченої кредиторської заборгованості відповідачем мало братись до увагу негативні наслідки для підприємства, що могло проявитись в отриманні претензії від ДП «Зеонбуд», зверненні до суду. Відповідачем мало бути надано документи на підтвердження того, що заборгованість перед ТОВ «Зеондуб» є саме простроченою. Судом встановлено, що 16 лютого 2018 року Комунальному підприємству Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення видано ліцензію на мовлення серії НР № 01277-м. Додатками до ліцензії визначено ТОВ «Зеонбуд», як оператора телекомунікацій, що здійснює обслуговування і експлуатацію телемережі, а додатком 5 до ліцензії на мовлення передбачено фінансово-інвестиційні зобов`язання, відповідно до п. 2 яких встановлено, що джерелами фінансування телерадіоорганізації є кошти міського бюджету, власні кошти від надання послуг реклами, інформаційної діяльності на замовлення населення.

Крім того, пунктом 4.3. статуту КП передбачено, що джерелами формування доходів підприємства є, серед іншого, доходи, отримані від реалізації власних послуг та від інших видів господарської діяльності, капітальні вкладення та дотації із бюджетів, грошові та матеріальні внески власника, поповнення власником статутного фонду, бюджетні кошти, як внесок в статутний фонд та на виконання бюджетних програм. Пунктом 2.1. Статуту визначена головна мета діяльності підприємства, серед якої комерційна мета отримання прибутку не визначена.

З огляду на зазначене, наявність поточних фінансових зобов`язань не свідчить про наявність простроченої кредиторської заборгованості, тим більше, що доказів фінансування з бюджету на послуги ТОВ «Зеонбуд» та нецільового використання цих коштів відповідачами суду не надано. В судовому засіданні представниками відповідачів зазначено, що на даний час борг перед ТОВ «Зеонбуд» майже повністю погашений, в тому числі і за рахунок коштів місцевого бюджету. Тобто, ОСОБА_1 ставилось за провину несплата цього боргу за рахунок коштів підприємства, а за час керівництва наступного керівника ОСОБА_7 на погашення боргу кошти з бюджету були виділені. Зазначене на переконання суду є необґрунтованим порушенням позивачем пп. «ж» п. 23 Контракту.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що працює провідним бухгалтером комунального підприємства. На підприємстві існував борг перед ТОВ «Зеонбуд» та станом на жовтень 2020 року у підприємства була можливість його частково погасити. Телерадіокомпанія фінансується за рахунок власних коштів та коштів місцевого бюджету. Звіти та баланс підприємства подавались щорічно. Зазначила, що підприємство не було збитковим і борг перед ТОВ «Зеонбуд» погашено частково наприкінці 2020 року та на почату 2021 за рахунок коштів, які надійшли з міського бюджету та власних коштів зароблених підприємством від політичної реклами перед місцевими виборами.

Інших доказів, окрім листа бухгалтера та її свічень , на підтвердження наявності порушень положень контракту, відповідачами суду надано не було.

Щодо посилання представників Тростянецької міської ради на порушення ОСОБА_1 закону України «Про публічні закупівлі» то така підстава звільнення в оскаржуваному рішенні ради відсутня взагалі, доказів наявності таких порушень відповідачем не надано, тому суд таку підставу для звільнення не досліджує.

За обставин зазначених вище, судом не встановлено підстав для звільнення позивача та доказів наявності порушень положень контракту, а тому підстави для звільнення непідтверджені. При цьому суд зауважує, що обов`язок доведення правомірності звільнення працівника при оспорюванні такої покладається на роботодавця.

Щодо порядку звільнення позивача із посади суд зазначає наступне:

Згідно статті 19 Конституції України в Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 12, п. п. 2, 10, 12, 20 ч. 4, ч. 5 ст. 42, п. 8 ст. 54, п. 8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради, старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Сільський, селищний, міський голова організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів; забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету; є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста; несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень; в межах своїх повноважень видає розпорядження. За змістом статей 17, ч. 1 ст. 59, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування; міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень; право комунальної власності належить територіальним громадам міст.

Згідно з пунктом 30 статті 26 зазначеного Закону створення підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади віднесено до компетенції сільської, селищної, міської ради, тобто комунальне підприємство входить до сфери її управління.

Виключна компетенція міської ради визначена статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», де в п. 8 частини першої передбачено заснування аудіовізуальних (електронних) засобів масової інформації відповідної ради, призначення і звільнення їх керівників. До повноважень міського голови, визначених статтею 42 Закону відноситься призначення на посади та звільнення з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад (п. 10 ч. 4).

За змістом ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, а ч. 8 визначено, що міський голова в межах своїх повноважень видає розпорядження.

З урахуванням зазначеного міська рада мала право приймати рішення про звільнення керівника телерадіокомпанії та при цьому міським головою мало бути видано відповідне розпорядження. Із протоколу пленарного засідання від 13 жовтня 2020 року вбачається, що міська рада прийняла рішення про розірвання контракту з директором, проте міським головою відповідне розпорядження про звільнення з посади ОСОБА_1 не приймалось. Пунктом 5.2. розділу 5 Статуту КП Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець», затвердженого рішенням 15 сесії 7 скликання Тростянецької міської ради №927 від 19.12.2018 року, посилання на яке наявне в рішенні міської ради №483 яким позивача звільнено, вказано, що до компетенції власника підприємства належить, в тому числі. призначення та звільнення директора підприємства, шляхом укладання контракту на підставі п.10 ч. 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування». Тому, відсутність розпорядження міського голови про звільнення позивача з посади є порушенням порядку його звільнення, і в цій частині доводи позивача є слушними.

У зв`язку з тим, що позивача незаконно звільнено з посади, у відповідності до положень ч. 1 ст. 235 КЗпП України, ОСОБА_1 підлягає поновленню на попередній роботі.

Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Частиною 2 ст. 235 КЗпП України, крім іншого, встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче-оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз. 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995року №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 5 цього Порядку передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п.8 Порядку).

Відповідно до довідки про розмір заробітної пати позивача вбачається, що така становила 22000 грн. на місяць. Тому, розмір середньомісячної заробітної плати становить 22000 грн..

Відповідно до рішення ради позивача звільнено з посади 13 жовтня 2020 року. Розрахунок при звільненні проведено 26 жовтня 2020 року та сплачено 11119 грн. із компенсацією за невикористану відпустку та за час затримки розрахунку при звільненні. Таким чином, стягнення компенсації за вимушений прогул розраховується за період з 27 жовтня 2020 по 02 червня 2020 року, що становить 149 робочих дня. Тому, стягненню з Комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» як роботодавця позивача на користь позивача підлягає 156093 грн. 89 коп. ((22000+22000/42)*149).

Водночас, згідно з абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи позовні вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до ч. 3 п. 3 Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз законодавства дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з Відповідача на користь Позивача як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюються без віднімання сум податків і зборів. Останні підлягають нарахуванню Відповідачем під час виконання відповідного судового рішення, унаслідок чого виплачена Позивачу сума зменшується на суму податків і зборів.

Таке відрахування податків й обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становища Позивача, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, Позивач отримував би заробітну плату, з якої також відраховувалися б податки та збори.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне: відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб фізичною особою, то сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивача, тобто по 420 грн.40 коп. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 21, 23, 36, 235 Кодексу законів про працю України, ст. 25, 26, 42, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Тростянецької міської ради (, 42600, Сумська область, м. Тростянець вул. Миру,6) Комунальне підприємство Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець»(код , зареєстроване 42600, Сумська область, м. Тростянець вул. Заводська, 1) про визнання незаконним звільнення з посади, скасування рішення ради, поновлення на посаді та стягнення компенсації за час вимушеного прогулу - задоволити.

Визнати контракт укладений 21 листопада 2017 року між Тростянецькою міською радою, в особі міського голови Бови Юрія Анатолійовича, та ОСОБА_1 , згідно з яким, останнього призначено директором комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» з подальшими змінами та доповненнями таким, що укладений на невизначений строк.

Визнати протиправним та скасувати рішення 41 сесії 7 скликання Тростянецької міської ради від 13 жовтня 2020 року №483 «Про заслуховування звіту директора Комунальне підприємство Тростянецької міської ради«Телерадіокомпанія Тростянець» на підставі якого ОСОБА_1 звільнено з посади.

Поновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді директора Комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» з 14 жовтня 2020 року.

Стягнути з Комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» (, зареєстроване 42600, Сумська область, м. Тростянець вул. Заводська, 1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 156093,89 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч дев`яносто три гривні 89 копійок) по день ухвалення рішення суду, тобто по 02 червня 2021 року.

Допустити негайне виконання рішення суду про поновлення на посаді директора Комунального підприємства Тростянецької міської ради «Телерадіокомпанія Тростянець» ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та стягнення 1 (однієї) місячної заробітної плати в розмірі 22000 грн. (двадцять дві тисячі гривень).

Стягнути з Відповідачів: Тростянецька міська рада (, 42600, Сумська область, м. Тростянець вул. Миру,6) та Комунальне підприємство «Телерадіокомпанія Тростянець» (, зареєстроване 42600, Сумська область, м. Тростянець вул. Заводська, 1) на користь Позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, а саме судовий збір по 420,40 грн. з кожного відповідача.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення через Зарічний районний суд м. Суми. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 червня 2021 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО