Справа № 466/5690/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Зими І.Є.

секретаря судового засідання Вітрук В.О.

за участю: представника позивача Посікіри Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в порядку загального провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню , -

в с т а н о в и в :

29.07.2020р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 26.12.2019р. за № 13658, що був виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з нього на користь ТзОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованість в сумі 14 227,78 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14, постанову Кабміну № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Відтак, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Між тим, приватний нотаріус Гуревічов О.М. вчинив спірний виконавчий напис на кредитному договорі від 18.04.2013р., який нотаріально не посвідчений.

Окрім того, у виконавчому написі вказано, що з позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з 20.07.2015р. по 18.12.2019р., тобто із пропуском трирічного строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Також, позивач зазначає, що його не було письмово повідомлено про відступлення права вимоги ПАТ «Платинум Банк», з яким було укладено кредитний договір, на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами», як і не було повідомлено про звернення з відповідача із заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису.

За таких обставин, позивач вважає вчинений виконавчий напис незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Від ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» 16.11.2020р. надійшов відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просять відмовити. Представник відповідача свою позицію мотивує тим, що строк звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису не був пропущений, оскільки ОСОБА_1 01.03.2018р. здійснив оплату боргу по кредиту на суму 800 грн. Своїми діями останній здійснив переривання трирічного строку позовної давності для звернення до нотаріуса, який спливає 02.03.2021р. Також вважає, що позивач не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована до стягнення. Крім того вважає, що позивач, в силу ст. 81 ЦПК України, не довів обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 26.12.2019р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис №13658 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованість в сумі 14227,78 грн. за період з 20.07.2015р. по 18.12.2019р.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічна норма закріплена і у п.3.1, 3.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14, постанову Кабміну № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адмінсуду від 01.11.2017р. у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. було залишено без змін. Постановою Великої Палати ВСУ від 20.06.2018р. було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р.

З огляду на викладене, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Не зважаючи на це, приватний нотаріус Гуревічов О.М. вчинила спірний виконавчий напис на кредитному договорі № 101438/0005XSGF від 18.04.2013р., який нотаріально не посвідчений.

Окрім того, як зазначалось вище безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»).

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19).

У разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджувати факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватись таким, що не підлягає виконанню, (п. 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову у їх вчиненні, пленум ВССУ від 07.02.2014).

Наявність на час вчинення виконавчого напису спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором не свідчить про безспірність такої заборгованості (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 квітня 2020 року у справі № 755/1960/18, провадження № 61-46254св18 (ЄДРСРУ № 88880656).

Як встановлено судом, приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. будь-яких дій щодо отримання достовірних даних на підтвердження безспірності заборгованості вчинено не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 89, 223, 263, 264, 265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", суд,-

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 26.12.2019р. за № 13658, що був виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» в користь держави судовий збір у розмірі 908 ( дев`ятсот вісім) грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ТзОВ «Фінансова Компанія Управління Активами», адреса: м. Ірпінь, Київська область, вул. М.Стельмаха, 9а, оф. 203, .

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович ; м. Київ вул.. Мала Житомирська, 6/5.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного його тексту, до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 04 лютого 2021 року.

Суддя І. Є. Зима