провадження № 2/263/575/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі судового засідання Астаховій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому також зареєстрований її колишній цивільний чоловік - відповідач ОСОБА_2 . Однак, відповідач добровільно висилитися та знятися з реєстрації за вказаною адресою відмовляється, комунальні платежі не сплачує, вчиняє перешкоди позивачу у здійсненні нею права власності на будинок з господарськими будівлями, постійно її ображає нецензурною лайкою, систематично вчиняє сварки, що робить неможливим проживання з ним в одному будинку, а тому просить усунути перешкоди у здійсненні відповідачем права користування та розпорядження власністю шляхом виселення з будинку АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення з передачею ключів від усіх дверей будинку.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 жовтня 2020 позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення залишена без руху.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2020 відкрите загальне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та по справі призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2020 закрите підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за індексним номером витягу 34022996 від 04 травня 2012 та договором купівлі-продажу від 19 квітня 2012.

Відповідно до будинкової книги для прописки громадян в будинку АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

У відповідності до ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частинами першою, другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб та будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Згідно з ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут, тобто право користування, може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Власник житлового приміщення має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, що постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

З врахуванням того, що позивач є власником належній їй 12/25 частки в житловому будинку та має право вимагати усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, у відповідача припинилися правові підстави для користування вказаним будинком, а тому право відповідача на користування цим будинком підлягає припиненню на вимогу власника цього майна.

Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 жовтня 2020 у справі № 447/455/17, припинення права користування житловим приміщенням колишнього члена сім`ї власника житлового будинку може бути підтверджено у судовому порядку, якщо це право пов`язане із захистом права власності відповідно до статті 391 ЦК України, за змістом якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставним та підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі ст. 64, 150, 156, 162 ЖК УРСР, ст. 317, 319, 383, 391, 401, 402, 405, 406 ЦК України, керуючись ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення - задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права користування та розпорядження власності шляхом виселення із будинку АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення з передачею ключів від усіх дверей будинку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий 10 квітня 2012 Жовтневим РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІD-паспорт, документ № НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.М. Томілін