Дата документу 14.06.2021 Справа № 333/4027/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 333/4027/20 Головуючий у 1 інстанції: Каряка Д.О.
№ 22-ц/807/1640/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2021 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ

В липні 2020 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 16.03.2019 між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3145954. Вищевказаний поліс у відповідності до ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було укладено зі зменшенням розміру страхового платежу на 50 %, оскільки страхувальником був пенсіонер. У відповідності до умов вказаного полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки DAEWOO Sens, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , (VIN-код- НОМЕР_2 ) сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 26.11.2019 близько 17.35 години у м. Запоріжжі по пр. Соборному ЛЕП № 2, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля DAEWOO Sens, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , (VIN-код- НОМЕР_2 ), під керуванням відповідача - ОСОБА_1 , автомобіля HYUNDAI Elantra, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля PEUGEOT 3008, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам HYUNDAI Elantra, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та PEUGEOT 3008, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , було завдано механічних пошкоджень, власникам вказаних автомобілів - матеріального збитку. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2019 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власники пошкоджених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілів HYUNDAI Elantra та PEUGEOT 3008 звернулися до страховика - позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АО/3145954 від 16.03.2019. На підставі страхового акту №ОЦ/239/000/19/0005 від 28.01.2020 власнику автомобіля HYUNDAI Elantra, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. Також на підставі страхового акту № ОЦ/239/000/19/0004 від 22.01.2020 власнику автомобіля PEUGEOT 3008, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 26 521,53 грн. Таким чином, загальний розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування за полісом № АО/3145954 від 16.03.2019 склав 126 521,53 грн. Дорожньо-транспортна пригода відбулася за участю забезпеченого автомобіля під керуванням відповідача, що є порушенням умов, передбачених п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки ДТП відбулося без особистого керування страхувальником транспортним засобом. З огляду на вищезазначене у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу з розмірі 50% сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом № АО/3145954 від 16.03.2019. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензією про відшкодування збитків в порядку регресу. Ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було.

Посилаючись на вищезазначене просило суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УПСК» страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 63 260,76 грн.; витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 2 102 грн. покласти на відповідача.

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2021 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Позивач скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу. У відзиві зазначив, що доводи скарги є необґрунтованими та не спростовують наявність підстав для пред`явлення даного регресного позову, а рішення суду є законним й таким, що ухвалено на підставі повно й всебічно з`ясованих обставин справи.. З цих підстав просив апеляційну скаргну залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.

Вирішуючи спір та задовольняючи частково позовні вимоги про компенсацію страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог позивача щодо стягнення 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновки суду є обґрунтованими, відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно діючого станом на 26.11.2019 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3145954 зі строком дії з 17.03.2019 по 16.03.2020 включно, забезпечено транспортний засіб автомобіль марки Daewoo Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 . Поліс укладено між страховиком ПрАТ «УПСК» та страхувальником ОСОБА_2 (а.с.10,11). Сторони визначилися, що умовами цього договору є страховий випадок, тобто подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка станеться за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки Daewoo Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 і внаслідок якої буде наставати цивільна-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). З страховою сумою на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 200 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000 грн., та з франшизою у розмірі 2 000 грн. При цьому сторони також вказали, що ці умови визначені виключно для страхувальника, яким є пенсіонер зі сплатою останнім страхового платежу зі знижкою 50 відсотків у розмірі 504 грн.

26 жовтня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 2324/2019/1740001 транспортного засобу, який оформлено та підписано сторонами в сервісному центрі 2342 РСЦ МВС в Запорізькій області (а.с.57-58).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , автомобіль Daewoo, модель Sens, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, об`єм двигуна 1299, належить відповідачу ОСОБА_1 (а.с.60-61).

26 листопада 2019 року о 17.35 годині, у м. Запоріжжі по просп. Соборному (Дамба) ЛЕП № 2, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки DAEWOO Sens, державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія - відповідача ОСОБА_1 , автомобіля марки HYUNDAI Elantra, державний реєстраційний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , та автомобіля марки PEUGEOT 3008, державний реєстраційний знак НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.12).

Із заявою на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УПСК» 27.11.2019 звернувся ОСОБА_1 та власники пошкоджених автомобілів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (а.с.13,15,16,26,27).

Згідно акту технічного огляду колісного транспортного засобу PEUGEOT 3008 реєстраційний номер НОМЕР_5 , додатку до акту від 09.12.2019, фото-таблиці, страхового акту №ОЦ/239/000/19/0004 від 22.01.2020, розрахунку суми страхового відшкодування та калькуляції до нього, сума страхового відшкодування становить 26 521,53 грн. (а.с.18,19-20,21,22-23,24).

Відповідно до платіжного доручення № 9207 від 22.01.2020 ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 26 521,53 грн. Призначення платежу виплата страхового відшкодування згідно страхового акту № ОЦ/239/000/19/0004 від 22.01.2020 (а.с.25).

Згідно акту технічного огляду колісного транспортного засобу HYUNDAI Elantra реєстраційний номер НОМЕР_4 , фото-таблиці, страхового акту №ОЦ/239/000/19/0005 від 28.01.2020, розрахунку суми страхового відшкодування та калькуляції до нього, сума страхового відшкодування становить 100 000 грн. (а.с.29-30,31-32,33-34,35).

Відповідно до платіжного доручення № 9315 від 28.01.2020 ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. Призначення платежу виплата страхового відшкодування згідно страхового акту № ОЦ/239/000/19/0005 від 28.01.2020 (а.с.36).

ПрАТ «УПСК» направляло відповідачу ОСОБА_1 письмову вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 63 260,76 грн. (а.с.37).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18.

Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , з підстави, передбаченої п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначена відповідальність за порушення умов страхування, відповідно до п.п. 38.1.1 якої, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 ст.13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Стаття 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян.

Так, відповідно до п. 13.2 вказаної статті, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності.

Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

З матеріалів справи вбачається, що винною особою у здійсненні ДТП є власник транспортного засобу ОСОБА_1 та на нього не поширюється пільга у вигляді знижки щодо сплати страхового платежу, а тому на нього необхідно покласти обов`язки компенсувати 50 % виплаченого страхового відшкодування у розмірі 63 260 грн., оскільки страхувальнику автомобіля DAEWOO Sens, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) ОСОБА_2 при укладенні полісу № АО/3145954, який на момент здійснення ДТП був діючим (а.с.10,11) як пенсіонеру надана пільга на оплату страхового платежу в розмірі 50%.

На момент вчинення ДТП саме відповідач ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO Sens, який був застрахований ОСОБА_2 із застосуванням пільги яка передбачена ст. 13.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема відомості про те, що відповідачем ОСОБА_6 автомобіль DAEWOO Sens був застрахований із застосуванням пільгових умов в матеріалах справи відсутні, тому пільги не можуть бути застосовані до відповідача, оскільки у останнього відсутнє пенсійне посвідчення, згідно якого надавалась страховиком така пільга, а тому обов`язком нового власнику (відповідача) забезпеченого транспортного засобу було повідомити страхувальника про даний факт, та переоформити договір страхування зазначеної пільги.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що аналіз правових норм дає суду підстави вважати, що на відповідача, який є винуватцем дорожньо - транспортної пригоди, і на якого не поширюється пільга у вигляді знижки щодо сплати страхового платежу, необхідно покласти обов`язки компенсувати позивачу 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування у розмірі 63260 грн.

Твердження скаржника про перехід усіх прав і обов`язків до нового власника забезпеченого транспортного засобу договором страхування є необґрунтованими.

Умови щодо надання пільги не можуть бути застосовані до відповідача, оскільки у останнього відсутнє пенсійне посвідчення, згідно якого надавалась страховиком така пільга, а тому обов`язком нового власника забезпеченого транспортного засобу було повідомити страхувальника про даний факт та переоформити договір страхування без зазначеної пільги.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2021 рокупо цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 14 червня 2021 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков