Єдиний унікальний номер 317/2038/20
Провадження номер 2/317/69/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі: Коваль В.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі за правилами загального позовного провадження цивільну справу позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який був уточнений 29.10.2020 р.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 , про що 07.08.2017 р. складено відповідний актовий запис № 891, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.08.2017.

Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок та земельна ділянка, за адресою: АДРЕСА_1 . Нерухоме майно належало померлій на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 індексний номер: 12247053 від 05.11.2013 та Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП000007 № 2527.

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Лукашівською сільською радою Запорізького району Запорізької області 17.12.1969 р., запис № 61 від 17.12.1969 р., в якому померла ОСОБА_5 , записана матір`ю позивача.

Після смерті матері спадкоємцями залишились позивач та його брат ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 19.03.2020 р. складено відповідний актовий запис № 370.

Позивач в позові наполягає, що є єдиним спадкоємцем померлої - ОСОБА_5 , інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає.

Коли він звернувся до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини.

На думку позивача, пропуск строку для прийняття спадщини обумовлюється наявністю поважних причин - тривалою хворобою серцево-судинної системи та варикозною хворобою вен обох ніг.

Позивач має 3 групу інвалідності, що підтверджується копією довідки серії НОМЕР_3 та копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 .

Починаючи з 2017 р. стан здоров`я, як зазначає позивач, погіршувався, що підтверджується результатами обстеження від 19.06.2017 р., картою ехокардіогафічного обстеження від 19.06.2017, результатами дуплексного обстеження артерій нирок від 22.06.2017.

За результатами обстеження було виявлено проблеми зі здоров`ям, які підлягали лікуванню, проте лікування яких він вирішив відкласти на інший час у зв`язку із сімейними обставинами.

Позивач вважає, що нервове потрясіння у зв`язку зі смертю матері та наявність тривалого розладу здоров`я, стан якого погіршився протягом 2017-2018 років унеможливили звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законом строк, тому він вимушений був звернутись до суду.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_2 до суду не з`явився.

В судові засідання з`явилась представник позивача ОСОБА_1 , яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явилась, своїм правом на подання відзиву не скористалась.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явився, заяв чи клопотань до суду не надав, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд встановив наступні факти, та відповідні ним правовідносини:

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 07.08.2017 р.

Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок та земельна ділянка, за адресою: АДРЕСА_1 . Нерухоме майно належало померлій на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 індексний номер: 12247053 від 05.11.2013 та Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП000007 № 2527.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_7 від 19.04.1971 р., його матір`ю також є ОСОБА_5 .

15.08.2017 р. ОСОБА_6 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до зазначеної заяви інших спадкоємців за законом немає.

Згідно інформаційної довідки з спадкового реєстру № 48758960 ОСОБА_5 за життя заповітів або спадкових договорів не залишила.

Згідно довідки Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 1326 від 10.08.2017 р. ОСОБА_5 на день смерті проживала разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії спадкової справи після смерті ОСОБА_6 з заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.06.2020 р. ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з пропуском строку на прийняття.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі №6-1486цс15 зроблено такий висновок: «Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВСУ від 26.09.2012 (справа №6-85цс12).

Позивач зазначає та підтверджує поданими до позовної документами, що спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . З урахуванням наведених положень ст. 1270 Цивільного кодексу України, позивач мав звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у період 05.08.2017 р. по 05.02.2018 р.

Проте в порушення вимог діючого законодавства з такою заявою позивач звернувся лише у червні 2020 року, коли помер його брат.

Пропуск строку на прийняття спадщини позивач пояснює хворобою.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно наданих виписок № 3544 та № 1872, позивач у зазначений період строку подання заяви на прийняття спадщини з 05.08.2017 р. по 05.02.2018 р., перебував на стаціонарному лікуванні у період з 03.11.2017р. по 17.11.2017р. та з 24.01.2018р. по 08.02.2018 р.

Щодо причин не подання заяви в інші періоди шестимісячного строку позивачем не надано пояснень та доказів.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Дана позиція узгоджена з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6- 85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15, постанові Верховного Суду від «06» червня 2018 року по справі № 592/9058/17-ц.

Щодо відомостей про проходження медичних обстежень (а.с. 22-24) вони не містять відомостей про тяжкість хвороби та неможливість звернення до нотаріальної контори через захворювання, а лише свідчать про проведення обстеження, навіть на вказуючи на тяжкість діагнозу.

Щодо знаходження на стаціонарному лікуванні протягом трьох тижнів за півроку, суд зазначає, що в епікризах зазначено, що особо виписана в задовільному стані з поліпшенням ( а.с. 25-26).

У інших документах, що свідчать про проведення обстежень за бажанням ОСОБА_2 стосуються періоду з березня 2018 р. (а.с.29-33) по квітень 2018 р. та не свідчать про тяжкість захворювання та стаціонарне лікування.

Окрім того, суд зазначає, що позивачем було надано копію пенсійного посвідчення по інвалідності 3 групи загального захворювання, на час розгляду справи дія якого закінчилось, а іншого суду надано не було (а.с.9), а тому підтвердження наявності інвалідності залишилось відкритим.

Суд дійшов висновку про те, що обставини, які навів позивач не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а тому відсутні підстави для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. 1270,1272 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст буде виготовлено 10.02.2021 року.

Суддя І.Б. Громова