Справа № 401/3202/17
2/401/4/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Іващенко В.М., за участю секретаря судових засідань Сулими І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про усунення від права на спадкування своєї племінниці ОСОБА_2 . Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра ОСОБА_3 , яка з 1998 року проживала спільно з ОСОБА_1 через те, що за станом здоров`я не могла самостійно виконувати повсякденні побутові обов`язки. ОСОБА_3 протягом тривалого часу страждала на психічне захворювання і до 1998 року нею опікувався її чоловік ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті чоловіка сестра залишилася у безпорадному стані і її доглядом займалася ОСОБА_1 та її діти. Відповідач ОСОБА_2 є рідною племінницею ОСОБА_3 так як її мати ОСОБА_5 є рідною сестрою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_5 її дочка ОСОБА_2 також є спадкоємцем після ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 , її племінниця ОСОБА_2 не проявляла інтересу до участі в наданні допомоги тітці, яка перебувала в безпорадному стані, лише інколи приїздила в гості з міста Добропілля Донецької області, де постійно проживала і відповідно не могла брати безпосередню участь у догляді. В грудні 2016 року ОСОБА_2 дізнавшись, що ОСОБА_1 хворіє та потребує лікування, самостійно вирішила, не порадившись з іншими родичами, забрати тітку ОСОБА_3 до себе, для подальшого догляду. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла в місті Добропілля Донецької області, після чого виник конфлікт з приводу спадкування квартири, оскільки ОСОБА_1 фактично опікувалася сестрою, яка перебувала в безпорадному стані майже 20 років, а ОСОБА_2 перевізши тітку до місця свого проживання, де остання знаходилась протягом декількох днів, фактично прискорила її смерть. Разом з тим ОСОБА_2 почала претендувати на спадкування квартири, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , спільно з ОСОБА_1 . Враховуючи, що ОСОБА_3 протягом майже 20 років перебувала у безпорадному стані, а її племінниця ОСОБА_2 не вживала жодних дій, пов`язаних з її доглядом, вона повинна бути усунутою від права на спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач та її представник свої позовні вимоги підтримали, пославшись на обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, просили усунути ОСОБА_2 від права на спадкування, так як остання самоусунулася від догляду ОСОБА_3 , яка протягом досить тривалого часу перебувала у безпорадному стані.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позову, посилаючись на те, що ОСОБА_3 хоча і хворіла на психічну хворобу, але була здатна самостійно виконувати свої повсякденні обов`язки за доглядом себе та свого житла. Крім того ОСОБА_2 завжди опікувалась своїми тітками, в тому числі і ОСОБА_3 , до якої вона постійно приїжджала та допомагала у побуті, надавала матеріальну допомогу. Також жодним чином не підтверджуються слова ОСОБА_1 про усунення від піклування за тіткою, оскільки зрозумівши, що ОСОБА_3 дійсно знаходиться у тяжкому стані та потребує сторонньої допомоги, вона забрала її на постійне проживання до себе, що свідчить про її небайдужість до долі та побуту ОСОБА_3 . В свою чергу ОСОБА_3 , ще за життя постійно жалілася на сестру ОСОБА_1 , вказуючи на те, що вона живе своїм життям і дуже рідко надає допомогу, що стало основною підставою для прийняття рішення про переїзд ОСОБА_3 на постійне проживання в місто Добропілля. Враховуючи, що твердження позивача жодними чином не підтверджені належними та допустимими доказами, стосовно безпорадного стану ОСОБА_3 , у якому нібито вона перебувала, ОСОБА_2 вважає, що відсутні будь-які підстави для задоволення позову.

Ухвалою судді від 03 квітня 2018 року відкрито загальне провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 15 травня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено судовий розгляд по суті, витребувано від Комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" інформацію про стан лікування ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року у вказаній справі призначено посмертну судову психіатричну експертизу з приводу психічного стану ОСОБА_3 . Проведення експертизи доручено експертам Кіровоградської обласної психіатричної лікарні(т.1 а.с.167-168).

Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року у вказаній справі призначено посмертну судову психіатричну експертизу з приводу психічного стану ОСОБА_3 , оскільки один з експертів, який брав участь у складанні висновку судово-психіатричного експерта №215 від 18.06.2019 року не є зареєстрованим в Реєстрі атестованих експертів і відповідно не був попередженим про кримінальну відповідальність. Проведення експертизи доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи. (т.1 а.с.241-242).

Ухвалою суду від 18 травня 2020 року у вказаній справі призначено посмертну судову психіатричну експертизу з приводу психічного стану ОСОБА_3 . Проведення експертизи доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.(т.2 а.с.47-48).

Суд, з`ясувавши обставини справи дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач ОСОБА_1 є рідною тіткою відповідача ОСОБА_2 , та рідною сестрою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, про одруження та про смерть(т.1 а.с.8, 9, 11, 12).

Із свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 09 грудня 1999 року вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить на права приватної власності ОСОБА_3 (т.1 а.с.17).

Відповідно до довідки КП "Житлосвіт 2012" № 2198 від 21.11.2017 року, ОСОБА_3 була зареєстрованою з 20 травня 1982 року та проживала по день смерті в АДРЕСА_1 (т.1 а.с.16).

Із акту від 21 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 засвідчують той факт, що ОСОБА_3 з 1998 року по грудень 2016 року проживала в квартирі АДРЕСА_3 , догляд за нею здійснювала ОСОБА_1 (т.1 а.с.19).

ОСОБА_3 протягом тривалого часу, орієнтовно з 80-х років і до моменту смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіла на психічне захворювання, що підтверджується амбулаторною та медичними картами стаціонарного хворого, виданих на ім`я ОСОБА_3 , оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні, та були предметом дослідження в експертних установах.

Із пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 була пенсіонером та отримувала пенсію за віком, починаючи з 01.07.2009 року(т.1 а.с.53).

Згідно оглянутих в судовому засіданні медичних документів, підтверджується захворювання та лікування ОСОБА_3 у Кіровоградській психіатричній лікарні, з яких вбачається, що ОСОБА_3 періодично лікувалася з приводу психічного захворювання, останній раз пролікована у 2014 році, амбулаторно зварталася 19.11.2013 року(т.1 а.с.65-72, 75-77).

В судовому засіданні були оглянуті нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з яких вбачається, що вони є сусідами ОСОБА_5 і стверджують той факт, що ОСОБА_12 неодноразово приїжджала в місто Добропілля Донецької області в гості до своєї сестри. Вона була присутня на похованні ОСОБА_5 взимку 2011 року, останній раз у Добропіллі її бачили в грудні 2016 року(т.1 а.с.122, 123, 124)

В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які пояснювали, що ОСОБА_3 страждала на психічне захворювання, внаслідок чого потребувала стороннього догляду і періодично проживала у своєї сестри ОСОБА_1 , яка здійснювала догляд за нею, доглядом ОСОБА_19 займалася також дочка ОСОБА_1 , яка супроводжувала хвору до місця лікування та надава відповідну допомогу.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №215 від 18 червня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 страждала на психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, діагностована хвороба є хронічним захворюванням. Наявність чи відсутність ознак інвалідності у ОСОБА_3 з приводу психічного захворювання не вирішувалась. Питання щодо необхідності постійного стороннього догляду інвалідів 1-2 груп вирішується лікарською комісією, ОСОБА_3 мала 3 групу інвалідності з приводу неврологічного захворювання. Чи потребувала ОСОБА_3 стороннього догляду в зв`язку з хворобою визначити неможливо у зв`язку з тим, що не вирішувалось питання про наявність ознак інвалідності з приводу психічного захворювання ОСОБА_3 (т.1 а.с.200-202).

Позивачем було ініційовано проведення судово-психіатричної допомоги іншому медичному закладу, оскільки один з експертів ОСОБА_20 , яка брала участь в проведенні експертизи від 18 червня 2019 року, відсутня в реєстрі атестованих експертів, і не може бути попереджена про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст.384, 385 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №703 від 23.12.2020 року, ОСОБА_3 з 20.10. по 06.12.1978 перенесла "Реактивний психоз, депресивно-параноїдальний синдром", з 1983 року і до 21.12.2016 року страждала на "Шизофренію", а з 21.12.2016 року по ранок 22.12.2016 року виявляла ознаки Синдрому порушеної свідомості органічного генезу. Надати висновок стосовно того, чи здатна була ОСОБА_3 до самостійного забезпечення умов свого життя, з урахуванням встановленого діагнозу та чи потребувала стороннього догляду, неможливо, оскільки ці питання не відносяться до компетенції судово-психіатричних експертів(т.2 а.с.131-148).

Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

При ухваленні рішення, суд не приймає до уваги висновок судово-психіатричного експерта №215 від 18 червня 2019 року, оскільки в судовому засіданні встановлено, що інформація про одного з експертів, який брав участь у проведенні експертизи відсутня в Реєстрі атестованих експертів, що викликає сумнів у його компетентності.

В судовому засіданні встановлено, що допомогу у вирішенні повсякденних побутових питань ОСОБА_3 більше надавала її сестра ОСОБА_1 та її рідні, це пов`язано з тим, що вони проживали в одному місті. Не залишалася без уваги ОСОБА_3 і з боку своєї сестри ОСОБА_5 та її рідних, до яких вона періодично приїздила в місто Добропілля, та які відвідували її в місті Світловодськ за місцем проживання.

Не знаходить суд підстав для усунення ОСОБА_2 від права на спадкування після тітки ОСОБА_3 , оскільки судом встановлено і підтверджено допустимими та належними доказами той факт, що ОСОБА_3 хворіла на психічне захворювання, однак ця хвороба не була на стільки значною, щоб присвоїти їй групу інвалідності, що в свою чергу спонукало б вирішення питання про необхідність стороннього догляду за ОСОБА_3 .

Відповідно не знаходять підтвердження доводи позивача ОСОБА_1 про те, що її сестра ОСОБА_3 протягом тривалого часу перебувала у безпорадному стані та потребувала стороннього догляду, яким займалася ОСОБА_1 та її діти, а ОСОБА_2 навпаки ухилялася від допомоги, залишивши ОСОБА_3 у безпорадному стані.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_3 хоча і хворіла протягом досить тривалого часу на психічне захворювання, але не перебувала у безпорадному стані внаслідок хвороби, а тому підстав для усунення від права на спадкування ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 215 ЦК, ст.ст. 258, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення був виготовлений 07 червня 2021 року

Суддя Світловодського

міськрайонного суду В.М.Іващенко

07.06.2021