Справа № 569/5614/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ "УПСК", в якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_3 відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 15 317 грн. 27 коп. та судові витрати в розмірі 908 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05 листопада 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , за кермом якого знаходилась ОСОБА_3 та припаркованим на стоянці автомобілем «Ford Sierra», номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , та яким за довіреністю користувався він. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2020 року по справі № 569/18867/20 винуватцем дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3 .

Про настання страхового випадку було повідомлено ПрАТ «УПСК». Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 1 № 300002 від 05 листопада 2020 року та подальшим звітом № 1501Е від 14 грудня 2020 року, виконаним ПП «Експерт-Сервіс-Альфа», був встановлений перелік отриманих автомобілем «Ford Sierra», номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджень. На підставі даних документів ПрАТ «УПСК» складений страховий акт та встановлено ринкову вартість вищевказаного транспортного засобу в непошкодженому стані в сумі 31 790 грн. 00 коп., а також ринкову вартість цього ж транспортного засобу в пошкодженому стані в сумі 5 176 грн. 95 коп. Відповідно різницю даних сум як страхове відшкодування в розмірі 26 613 грн. 05 коп. було йому перераховано.

Проте зі звіту незалежної експертизи № 1501 Е від 14 грудня 2020 року, виконаним ПП «Експерт-Сервіс-Альфа», вартість пошкоджень автомобіля «Ford Sierra», номерний знак НОМЕР_2 , склала 44 707 грн. 27 коп. Для визначення справедливої вартості завданих йому збитків він поніс витрати на послуги незалежного експертного оцінювання в сумі 2 400 грн. 00 коп. Зазначає, що на сьогоднішній день невідшкодованими залишилися 15 317 грн. 27 коп., що складаються з різниці між оцінкою завданих збитків розрахованих незалежним експертним оцінюванням, проведеним ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» та експертами ПрАТ «УПСК» (44 707,27-31 790,00=12 917,27) та вартість послуг незалежної оцінки завданих збитків 2 400 грн. 00 коп. І оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу повністю встановлена постановою суду по справі № 569/1886/20 від 20 листопада 2020 року, понесені ним матеріальні збитки підтверджені належним чином, страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати, вважає, що саме з відповідача підлягає до стягнення різниця між отриманими страховими виплатами та понесеним матеріальними збитками в розмірі 15 317 грн. 27 коп.

07 травня 2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вимоги позивача є безпідставними та належним чином не обґрунтовані, тому не підлягають до задоволення. Вказує, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПрАТ «УПСК» на умовах договору страхування поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/4967732 від 30 січня 2020 року з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну 100 000 грн. 00 коп. і за шкоду завдану здоров`ю 200 000 грн. Зазначає, що сукупна сума заявленої шкоди знаходиться в межах ліміту 100 000 грн. 00 коп., який встановлено договором страхування, тому вимоги до відповідача суперечать статті 1194 ЦК України. Для розрахунку позовних вимог позивач використав значення вартості автомобіля «Ford Siera» до дорожньо-транспортної пригоди за результатами оцінки (звіт № 1501Е від 14 грудня 2020 року) 44 707 грн. 27 коп. та значення вартості автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди за результатами оцінки (висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 90-R/80/8 від 17 грудня 2020 року) 5 176 грн. 95 коп. При цьому позивач одночасно ігнорує та відкидає результати значення вартості автомобіля «Ford Siera» до дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 31 790 грн., які визначено висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 90-R/80/8 від 17 грудня 2020 року. Позивачем використано звіт про оцінку, в якому міститься недостовірна інформація, результати якої штучно завищено через ігнорування Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Звіт № 150Е від 14 грудня 2020 року не спростовує результатів висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 17 грудня 2020 року, що виконаний судовим експертом ОСОБА_6 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з мотивів у ньому наведених, та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав повністю, з підстав викладених у відзиві, просив відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ "УПСК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату і місце проведення судових засідань.

13 травня 2021 року від ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він підтверджує, що ОСОБА_1 має право здійснювати будь-які діє пов`язані з автомобілем «Ford Sierra», номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується довіреністю від 24 травня 2017 року.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні у них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, 05 листопада 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , за кермом якого знаходилась ОСОБА_3 , та припаркованим на стоянці автомобілем «Ford Sierra», номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2020 року по справі № 569/18867/20 винуватцем дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3 . Вказані обставини сторонами не заперечуються.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , судом встановлено, що власником автомобіля «Ford Sierra», номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 .

Відповідно до довіреності від 24 травня 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Бенецькою Р.М., ОСОБА_1 має право від імені ОСОБА_4 укладати правочини щодо розпорядження від його імені транспортним засобом «Ford Sierra», номерний знак НОМЕР_2 , керувати транспортним засобом та представляти інтереси ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 80-D/80/5 від 17 грудня 2020 року ринкова вартість майна «Ford Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1988 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , в непошкодженому стані, складає 31 790 грн. 00 коп.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 90-R/80/8 від 17 грудня 2020 року, ринкова вартість майна «Ford Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1988 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , в пошкодженому стані складає 5 176 грн. 95 коп.

Цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_1 , застрахована згідно поліса № АО/4967732 в ПрАТ «УПСК».

За умовами поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4967732, встановлено страхову суму на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260 000 грн. 00 коп., за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн. 00 коп. та франшизу - 0 грн.

Як слідує з відповіді ПрАТ «УПСК» від 16 березня 2021 року вих. № 91 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 було відшкодовано різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (31790,00-5176,95) і виплачено матеріальний збиток в розмірі 26 613 грн. 05 коп., оскільки висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 80-D/80/5 від 17 грудня 2020 року визначена ринкова вартість транспортного засобу «Ford Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_2 в непошкодженому стані - 31 790 грн. 00 коп., і вартість відновлювального ремонту 618 947 грн. 34 коп., відтак транспортний засіб вважається фізично знищеним і відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

В своїх заявах від 30 листопада 2020 року, 16 грудня 2020 року та 02 березня 2021, поданих директору Рівненської дирекції ПрАТ «УПСК», ОСОБА_1 не погодився з розрахунками ПрАТ «УПСК» щодо вартості пошкодженого майна та розміром страхового відшкодування та вказав, що згідно звіту незалежного експерта №1501Е від 14 грудня 2020 року вартість завданого йому матеріального збитку становить 44 707 грн. 27 коп.

Зокрема, як слідує зі звіту про оцінку №1501Е від 14 грудня 2020 року, складеного ПП «Експерт-Сервіс-Альфа», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ford Sierra», номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 44 707 грн. 27 коп., при цьому середня ринкова ціна продажу автомобілів «Ford Sierra», 1988 року випуску, визначена в розмірі 51 535 грн. 76 коп., і для її визначення використані пропозиції щодо продажу автомобілів з мережі Інтернет, в той час як у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 80-D/80/5 від 17 грудня 2020 року ринкова вартість транспортного засобу в непошкодженому стані визначена в розмірі 31 790 грн. 00 коп., і для її визначення використана ціна транспортного засобу, що був у експлуатації згідно Бюлетня автотоварознавця №115.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 (провадження № 61-26508ск18).

При цьому суд враховує висновок про правильне застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, (провадження № 14-176цс18), згідно якого стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відтак, з урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність відповідача, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «УПСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, лише за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (франшиза, втрата товарної вартості) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

В даному випадку підставою для стягнення з відповідача коштів є незгода позивача з розміром ринкової вартості транспортного засобу визначеного ФОП ОСОБА_6 , у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 80-D/80/5 від 17 грудня 2020 року, який був використаний ПрАТ «УПСК» при визначенні розміру матеріального збитку, та відповідно з виплаченою сумою страхового відшкодування, так як на його думку слід використовувати звіт про оцінку №1501Е від 14 грудня 2020 року, складеного ПП «Експерт-Сервіс-Альфа», де вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ford Sierra», номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 44 707 грн. 27 коп.

Таким чином, судом встановлено, що різниця між страховою виплатою та сумою завданої шкоди, яка визначена позивачем на підставі звіту про оцінку №1501Е від 14 грудня 2020 року, і яку він просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 , виникла не внаслідок зазначених законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, а відтак немає підстав для покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За таких обставин, у задоволенні позові слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Оскільки суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, то судові витрати понесені позивачем покладаються на нього та поверненню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо судових витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати за надання правничої допомоги підтверджені належними доказами, а саме квитанцією до прибуткового касового ордера б/н від «03» травня 2021 року, з якої вбачається, що вони здійснені саме відповідачем в сумі 6 000 грн. 00 коп. Також представником відповідача надано договір про надання правової (правничої) допомоги від «01» травня 2021 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги, розрахунок вартості правничої допомоги у справі № 569/5614/21, у якому здійснено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги, акт виконаних робіт від 01 травня 2021 року.

Оскільки понесення відповідачем зазначених витрат підтверджено належними доказами, позивач клопотання про зменшення їх розміру не подавав, вони підлягають до стягнення з позивача на користь відповідача в розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», місцезнаходження: вул. Кирилівська, буд. 40, м. Київ, .

Третя особа ОСОБА_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повне судове рішення складено «14» червня 2021 року.

Суддя О.О. Першко