єдиний унікальний номер справи 546/1168/17
номер провадження 2/546/147/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Бігуна О.Є.,

представника відповідача Назаревича І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу №546/1168/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб`єднання фермерських господарств «Еліта» про стягнення орендної плати за договорами оренди землі,-

в с т а н о в и в :

06.12.2017 представник позивачки звернувся до суду із вищевказаним позовом в інтересах позивачки, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість з орендної плати за землю за 2015 рік у розмірі 6 612,82 грн, яка складається з невиплаченої орендної плати у сумі 4 317,44 грн, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 950,24 грн, пені - 1 142,16 грн, суми 3% річних - 202,98 грн, а також понесені позивачкою судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.01.2008 між сторонами укладено договір оренди двох земельних ділянок площею 2,23 га та 3,34 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належних позивачці на підставі державних актів на право приватної власності на землю. Реєстрація вказаних договорів оренди відбулась 10.06.2011, таким чином договір діяв також протягом 2015 року.

Відповідач використовував земельні ділянки протягом 2015 року, однак орендна плата за 2015 рік позивачці сплачена не була.

Відповідно до п.4.1 договорів оренди землі (з врахуванням внесення змін додатковою угодою) за користування вказаною земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 3% від вартості земельної ділянки -756,12 грн. Згідно до п. 4.2 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

За розрахунком позивачки, з огляду на індекси інфляції з січня 2008 року по квітень 2016 року орендна плата за 2015 рік відповідно до договорів оренди землі становить 756,12 грн х 2,855 індекс інфляції за даний період = 2158,72 грн.

Пунктом 4.11 Договору оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від прострочення суми за кожен день прострочення. Відповідно до наведених позивачем розрахунків загальний розмір пені за договором за період з 08.11.2016 по 07.11.2017 складає 571,08 грн.

Керуючись статтею 625 ЦК України, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь відповідно до наведених розрахунків 475,12 грн суму індексу інфляції та три проценти річних у розмірі 101,49 грн за період з 01.04.2016 по 24.10.2017.

Оскільки в оренду було передано дві земельні ділянки, то заборгованість за 2015 рік на думку позивачки становить 6 612,82 грн.

У зв`язку зі зазначеним позивачка звернулась до суду з даним позовом за захистом своїх майнових прав.

07.12.2017 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі від 07.12.2017, суддею ОСОБА_2 04.01.2018 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Розгляд справи не було завершено, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку 27.03.2018.

27.04.2018 справу прийнято до свого провадження суддею ОСОБА_3 . Розгляд справи не було завершено, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 у відставку 27.09.2018.

31.01.2018 відповідачем надано до суду відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що згідно умов договору оренди сторонами узгоджено розмір орендної плати у розмірі 756,12 грн. Сума заборгованості з орендної плати за 2015 рік, вказана позивачкою, у розмірі 2158,72 грн сторонами не узгоджена та є спробою односторонньої зміни умов договору. Зазначає, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Посилається на ст. 167 ПК України та вказує, що за відрахуванням податку на доходи фізичних осіб у розмірі 15% доходу, орендна плата за кожну земельну ділянку повинна становити 642,70 грн. Вказує, що відповідачем виплачено позивачці орендну плату за майбутні періоди та у повному обсязі сплачено орендну плату у відповідності до ст. 531 ЦК України щодо прав дострокового виконання зобов`язання. Вважає, що внесення орендної плати за майбутні періоди є правом ТОВ «АФГ «Еліта», а не зміною умов договору, тому реалізація такого права потребує лише усної згоди (відсутності заперечень) орендодавця (а.с.37-41).

Через відсутність у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення повторного автоматизованого розподілу справи не відбулося, що підтверджується протоколом від 12.10.2018.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 26.02.2019 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19).

01.04.2019 суддею Лизенко І.В. справу прийнято до розгляду, повторно розпочато розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено відкрите судове засідання.

Розгляд справи не було завершено у зв`язку із закінченням терміну відрядження судді Лизенко І.В. згідно рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19.

Через відсутність у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення повторного автоматизованого розподілу справи не відбулося, що підтверджується протоколом від 07.02.2020.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 30.07.2020 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О., яку зараховано до штату суду наказом від 06.07.2020 № 27а-ОС та повноваження на здійснення правосуддя якої розпочалися із 28.07.2020.

03.08.2020 суддею Романенко О.О. справу прийнято до свого провадження, ухвалено розгляд справи проводити повторно за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 19.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання з`явився представник відповідача - адвокат Назаревич І.Р., інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Представником позивачки - адвокатом Грущанським О.В. до суду подано клопотання, у якому він просить розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. У порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України зобов`язується надати докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по суті спору (а.с.145).

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову на підставах, викладених у відзиві на позов. Наполягав, що орендна плата позивачці виплачена у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, повно та всебічно дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі державних актів від 15.11.2003 року ПЛ№067160 та 067168 (а.с.7,11) належать земельні ділянки площею 2,23 га, кадастровий номер :00:003:0002 та площею 3,34 га, кадастровий номер :00:006:0003, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області.

04.01.2008 між орендодавцем ОСОБА_1 з одного боку та орендарем ТОВ АФГ «Еліта» з другого боку було укладено договори оренди вищевказаних земельних ділянок, за умовами яких орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне володіння і користування земельні ділянки площею 2,23 га та 3,34 га, які знаходиться на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області (а.с.4-5, 8-9).

Згідно п. 4.1. вказаних договорів оренди Орендар сплачує Орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 3 % від вартості земельної ділянки - 756,12 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексів інфляції (п.4.2 Договорів). Орендна плата вноситься в строки до 1 квітня наступного року (п.4.3 Договорів).

Відповідно до п.2.4 Договорів нормативна грошова оцінка земельних ділянок, належних ОСОБА_1 становить 22712 грн.

Договори укладено на термін 5 років починаючи з дати державної реєстрації і діє до 01 січня 2013 року (п. 3.1 Договорів).

Пунктом 4.7. Договорів визначено, що орендар на визначених у цьому розділі умовах може вносити плату за майбутній період за додатковою згодою сторін. Пунктом 4.11 Договорів передбачено, що у разі не внесення орендної плати у строки визначені цим Договором справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від прострочення суми за кожен день прострочення.

За актами приймання - передачі від 04.01.2008 ОСОБА_1 передала ТОВ АФГ «Еліта» вищевказані земельні ділянки в оренду (а.с.6,10).

Зазначені договори оренди були підписані сторонами та зареєстровані у Решетилівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи від 10.06.2011 за №00709 та за №00708, що також підтверджується довідками відділу Держземагенства у Решетилівському районі Полтавської області від 02.04.2014 № 01-27/59 та № 01-27/60 (а.с.16-17).

Згідно довідок Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 13.03.2017 № 05-12/117 та № 05-12/118 (а.с.14-15) земельні ділянки ОСОБА_1 площею 2,33 га та 3,34 га згідно звіту 6-зем у 2015 році перебували у оренді ТОВ АФГ «Еліта».

Відповідно до наданих відповідачем розрахунків нарахування орендної плати за договорами оренди земельних ділянок площею 2,33 га та 3,34 га від 04.01.2008, укладених між ТОВ АФГ «Еліта» та ОСОБА_1 (а.с.42,43), за період з 2012 по 2014 роки виплаті підлягала орендна плата у загальному розмірі 1928,10 грн ((756,12 грн-113,42 податку)*3=1928,10 грн) за кожну земельну ділянку.

Із наведеного розрахунку відповідача вбачається, що, з урахуванням плати за майбутні періоди підприємством заплановано збільшена сума до видачі за 2012 та за 2013 роки по 1377,00 грн у загальному розмірі 2754,00 грн. Фактично орендну плату сплачено у натуральній формі - пшеницею, кукурудзою та соняшником, фактичною вартістю 3131,00 грн (за 2012 рік - у розмірі 1618,50 грн та за 2013 - у розмірі 1512,50 грн).

Спір у справі виник із земельних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного та земельного законодавства.

Частиною 1 статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 409 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати.

У відповідності до ст.ст. 21-23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється як правило у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральні формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (стаття 24 цього Закону).

Згідно з частинами 2 та 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом з поданих відповідачем розрахунків нарахування орендної плати за договорами оренди земельних ділянок від 03.01.2008, площею 3,34 га та площею 2,33 га (а.с.43-44) вбачається, що ОСОБА_1 повинна бути виплачена орендна плата за кожну з двох земельних ділянок:

у 2012 році в розмірі 756,12 грн (до видачі за відрахуванням податку - 642,7 грн). Фактично було виплачено 1377,00 грн пшеницею, кукурудзою, соняшником, фактична вартість яких становить 1618,50 грн;

у 2013 році в розмірі 756,12 грн (до видачі за вирахуванням податку - 642,7 грн). Фактично було виплачено 1377,00 грн пшеницею, кукурудзою, соняшником, фактична вартість яких 1512,50 грн;

у 2014 році в розмірі 756,12 грн (до видачі за вирахуванням податку - 642,7 грн). Відомості щодо виплати орендної плати за 2014 рік у вказаному розрахунку відсутні.

Відомостей щодо запланованих та фактичних виплат орендної плати за 2015 рік розрахунок не містить.

Зважаючи на те, що сторонами не оспорюється загальний розмір фактично виплаченої позивачці орендної плати, суд вважає за можливе прийняти вказаний розрахунок, як доказ виплати орендної плати за період із 2012 року по 2014 рік.

Із пояснень, викладених у відзиві на позов, вбачається, що у 2012-2013 роках орендну плату видано у значно більшому розмірі за майбутній період. Позивачка була із цим ознайомлена та вчинила дію, що підтверджує її згоду - прийняла зазначену кількість продуктів без будь-яких заперечень. Причиною виплати орендної плати у збільшеному розмірі за майбутній період було рішення керівництва ТОВ «АФГ «Еліта» заохотити сумлінних орендодавців до продовження договорів оренди на новий строк для взаємної вигоди обох сторін, показати, що орендар беззастережно виконує взяті на себе грошові зобов`язання.

Відповідно до тверджень відповідача, виплачена у 2012 -2013 роках сума орендної плати включає в себе також виплату за 2015 рік.

Згідно п.4.7 договорів оренди земельних ділянок, орендар на визначених у цьому розділі умовах може вносити орендну плату за майбутній період за додатковою згодою сторін.

Відповідно до пункту 11.1 договорів оренди, зміна умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Судом встановлено, що протягом 2012-2014 років позивачка ОСОБА_1 не зверталася до орендаря з письмовою вимогою про зміну умов договору у частині розміру орендної плати чи нормативної грошової оцінки землі, що зокрема підтверджує відповідач у своєму відзиві.

З огляду на зазначене, твердження відповідача про те, що у 2012-2013 роках орендну плату позивачці було виплачено у збільшеному розмірі з урахуванням орендної плати за майбутні періоди на підставі п. 4.7 договору, а тому виплачені суми включають також і орендну плату за 2015 рік є безпідставними та суперечать вимогам договорів оренди, так само як і твердження про те, що прийняттям коштів у збільшеному розмірі позивачка погодила виплату за майбутні періоди.

Зважаючи на те, що позивачкою не надано письмової згоди на виплату орендної плати за майбутні періоди, що також не спростовано відповідачем, суд приходить до висновку, що сторонами не досягнуто згоди про виплату орендної плати за майбутній період.

Зазначене в наданих розрахунках нарахованої орендної плати твердження про те, що «запланована підприємством збільшена сума до видачі та з урахуванням плати за майбутній період» судом не приймається із наведених підстав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що виплата орендної плати в підвищеному розмірі в 2012-2013 роках орендодавцю ОСОБА_1 не може вважатися переплатою орендної плати, яка враховує і виплату орендної плати за 2015 рік, а може лише бути розцінена судом як добровільне збільшення орендарем її розміру.

У той же час, враховуючи відсутність письмової додаткової згоди між сторонами про збільшення розміру орендної плати, і відмову сплачувати ОСОБА_1 орендну плату за 2015 рік, враховуючи переплату, яка існує на думку представника відповідача, суд приходить до висновку, що за 2015 рік орендна плата за дві земельні ділянки повинна бути сплачена позивачці за дві земельні ділянки у загальній сумі 1512,24 грн, виходячи з наступного.

У відповідності до умов п. 2.4. договорів оренди земельних ділянок від 04.01.2008, нормативна грошова оцінка кожної з двох земельних ділянок ОСОБА_1 , площею 3,34 га та 2, 33 га становить - 22 712,00 грн.

Відповідно до п.4.1 договорів оренди землі за користування вказаною земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю кожного року орендну плату з урахуванням виправлень в розмірі 3% - 756,12 грн від вартості земельної ділянки.

Пунктом 4.2 договору зазначено, що обчислення орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексу інфляції.

Відповідно до пункту 4.6 договорів оренди земельної ділянки розмір орендної плати переглядається по мірі необхідності, зокрема, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції.

За змістом підпунктів 9.1.2 та 9.4 договору оренди земельної ділянки орендодавець має право вимагати від орендаря збільшення розмірів орендної плати у випадках, визначених цим договором, а орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату.

За наявності умов договору, які сторони добровільно погодили, про визначення остаточного розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції, такий розмір має визначатись із застосуванням визначеного індексу інфляції.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховний Суд від 16 травня 2018 року по справі № 525/301/16-ц.

Щодо розміру орендної плати, яка підлягає стягненню суд приходить до наступного.

Щорічна орендна плата визначена та погоджена сторонами в грошовому розмірі 756,12 грн, що підтверджується умовами договорів оренди (а.с.4,8). Вказана сума сторонами визнається та не оспорюється. А тому суд не погоджується з твердженням представника позивачки, викладеними у позові, про те, що орендна плата за 2015 рік з урахуванням індексів інфляції за даний період має становити 2 158,72 грн за одну земельну ділянку.

Враховуючи узгоджену сторонами орендну плату - 756,12 грн, на користь позивачки ОСОБА_1 підлягає стягненню з відповідача орендна плата за дві земельні ділянки за 2015 рік в сумі 1512,24 (756,12*2=1512,24).

Сума, яка підлягає стягненню, визначена судом без сплати податків і обов`язкових платежів, оскільки вони підлягають стягненню при виплаті орендної плати у встановленому законом порядку.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної вимоги в частині стягнення пені з огляду на наступне.

Відповідно п. 4.11 у разі не внесення орендної плати у строки визначені цим Договором справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від прострочення суми за кожен день прострочення.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не обмежується.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ст. 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Отже аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Такий правовий висновок відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 18 травня 2016 року у справі №6-474цс16.

Вимогу про стягнення пені позивачкою заявлено у межах спеціального строку позовної давності у один рік, а саме за період з 08.11.2016 по 07.11.2017.

З урахуванням даних про подвійну облікову ставку Національного Банку України, розміщених на офіційному сайті Національного Банку України, пеня розраховується за формулою - [Пеня] = [Сума боргу] х 2 х [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів х [Кількість днів]:

-пеня за період з 08.11.2016 по 13.04.2017 становить 182,10 грн (1512,24 х 2 х 14% / 100% /365 x 157 = 182,10 грн);

-пеня за період 14.04.2017 по 25.05.2017 становить 45,24 грн (1512,24 х 2 х 13% / 100% /365 x 42 = 45,24 грн);

-пеня за період з 26.05.2017 по 26.10.2017 становить 159,48 грн (1512,24 х 2 х 12,5% /100% / 365 x 154 = 159,48 грн);

-пеня за період з 27.10.2017 по 07.11.2017 становить 13,42 грн (1512,24 х 2 х 13,5% / 100% / 365 x 12 = 13,42 грн).

Всього: 182,10+45,24+159,48+13,42 = 400,25 грн.

Таким чином, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань з виплати орендної плати за 2015 рік за двома договорами оренди земельних ділянок площею 2,33 га та 3,34 га за період з 08.11.2016 по 07.11.2017 становить - 400.25 грн.

Вирішуючи питання про стягнення втрат від інфляції та 3% річних суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що судом встановлено прострочення відповідачем виконання зобов`язання щодо виплати орендної плати ОСОБА_1 за договорами оренди земельних ділянок за 2015 рік, позивачка має право на отримання боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем наведено розрахунок втрат від інфляції та 3% річних за період з 01.04.2016 по 24.10.2017.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на зазначене суд не виходить за межі заявлених позивачкою вимог та здійснює розрахунок у відповідності до вказаного у позовній заяві строку.

Враховуючи при цьому, що у відповідності до умов п. 4.3. договорів оренди, орендна плата вносить орендарем до 1 квітня наступного року, тому початок періоду обрахунку втрат від інфляції та трьох відсотків річних за прострочення виплати орендної плати за 2015 рік відповідає нормам чинного законодавства.

Так, втрати від інфляції за час прострочення виплати орендної плати за 2015 рік розраховуються за формулою:

[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] х [індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]

Індекс інфляції за період з квітня 2016 року по жовтень 2017 року становить 122,37.

Таким чином, збитки від інфляції за час прострочення виплати орендної плати за двома договорами оренди земельних ділянок від 04.01.2008 за 2015 рік в за період з 01.04.2016 по 24.10.2017 становить 338,23 грн (1512,00 х 122,37 / 100% - 1512,00 = 338,23).

Розрахунок трьох відсотків річних за час прострочення виплати орендної плати за 2015 рік здійснюється за наступною формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] х [3%] / 100% / 365 днів [Кількість днів].

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню 3% річних за користування грошовими коштами за період з 01.04.2016 по 24.10.2017 за двома договорами оренди земельних ділянок від 04.01.2008 за 2015 рік в сумі 70,99 грн (1512,00 х 3% / 100% /365 х 572 = 70,99 грн)

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума заборгованості за 2015 рік за договорами оренди земельних ділянок від 04.01.2008, укладеними між ТОВ АФГ «Еліта» та ОСОБА_1 , у розмірі 2 321,71 грн, яка складається із:

- 1512,24 грн - невиплаченої орендної плати за користування двома земельними ділянками;

- 400,25 грн - пені за прострочення виплати орендної плати;

- 338,23 грн - втрати від інфляції за час прострочення заборгованості;

- 70,99 грн - 3% річних від простроченої суми боргу.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині слід відмовити за безпідставністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернені до суду із даним позовом позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.930883282.1 від 02.01.2018 (а.с.29).

Згідно позовних вимог позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 6 612,82 грн.

Суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у загальному розмірі 2 321,71 грн.

Таким чином, пропорційність задоволених вимог становить 35% (2 321,71 х100: 6 612,82 = 35%).

Оскільки, вимоги позивачки задоволено на 35%, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню на користь позивачки в сумі 224,00 грн (640,00х35%=224,00).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До закінчення судових дебатів представником позивачки - адвокатом Грущанським В.О. до суду подано заяву, у якій вказано, що у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по суті спору, стороною позивача будуть надані докази понесених позивачкою витрат на професійну правову допомогу.

Зважаючи на наведене, питання про розподілу між сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу в даному рішенні не вирішується та буде вирішено у судовому засіданні після надання відповідних доказів стороною позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 13, 15, 21-24 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 15, 409, 526, 625, 627, 629, 651 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб`єднання фермерських господарств «Еліта» про стягнення орендної плати за договорами оренди землі - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрооб`єднання фермерських господарств «Еліта» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за 2015 рік за договорами оренди земельних ділянок від 04.01.2008, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрооб`єднання фермерських господарств «Еліта» та ОСОБА_1 , у розмірі 2 321,71 грн (дві тисячі триста двадцять одна гривня 71 копійка), яка складається із:

-1512,24 грн (одна тисяча п`ятсот дванадцять гривень 24 копійки) - невиплаченої орендної плати за користування двома земельними ділянками;

-400,25 грн (чотириста гривень 25 копійок) - пені за прострочення виплати орендної плати;

-338,24 грн (триста тридцять вісім гривень 24 копійки) - втрати від інфляції за час прострочення заборгованості;

-70,00 грн - 3% річних від простроченої суми боргу.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрооб`єднання фермерських господарств «Еліта» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 224,00 грн (двісті двадцять чотири гривні 00 копійок).

Для вирішення питання про судові витрати позивача на професійну правничу допомогу призначити судове засідання на 14:00 год. 05 лютого 2021 року.

Надати позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, роз`яснивши, що у випадку неподання відповідних доказів протягом встановленого строку заява залишається без розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 05 лютого 2021 року.

Учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрооб`єднання фермерських господарств «Еліта», , місцезнаходження: с. Бакай Решетилівського району Полтавської області.

Суддя О.О. Романенко