Справа № 766/3284/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Головчиної А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та вселення,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та вселення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона з відповідачкою в порядку спадкування після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 набули право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва на спадщину позивачка отримала у власність 3/8 частини вказаного будинку, а ОСОБА_2 - 5/8 частин будинку у власність. Відповідачка не визнає право власності позивачки на 3/8 частини будинку. ОСОБА_2 змінила замки у вхідних дверях до спірного домоволодіння, своїми протиправними діями умисно перешкоджає позивачці у користуванні, належним їй будинком. Крім цього, позивачка через перешкоди ОСОБА_2 у доступі до подвір`ї житлового будинку з метою проведення обмірів будинку для обгрунтування своєї позиції щодо реального поділу будинку.

Ухвалою від 22.03.2021 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Представник відповідачки подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх заперечень вказала, що позивачка не проживає в будинку АДРЕСА_1 , комунальні послуги не сплачує, ремонт не робить. Відповідачка за свої власні кошти виконала ремонтні роботи. Позивачка не виконує свої обов`язки по утриманню свого майна, не проводить капітальний та поточний ремонт, не утримує прибудинкову територію, робить неможливим спільне володіння та користування майном. Протягом шістнадцяти років позивачка не реалізовувала свої права, щодо користування будинком. Представник відповідачки у відзиві не заперечувала той факт, що ОСОБА_2 змінено вхідні замки, але вказало, що це було вчинено через не проживання ОСОБА_1 в будинку. Щодо недопущення техніка на подвір`я з метою проведення обмірів, представник відповідачки вказала, що спроби позивачки потрапити до спірного будинку супроводжувались скандалами та конфліктами, що впливає на моральний стан відповідачки. Щодо позовних вимог про вселення ОСОБА_1 у житловий будинок, представник відповідачки вказала, що обраний не належний спосіб захисту права власності, а єдиним можливим і допустимим в такому випадку способом захисту є право вимагати від інших співвласників відповідної матеріальної компенсації.

Представник позивачки надав відповідь на відзив, в якому вказав, що немає значення місце проживання позивачки, оскільки на зміст права власності не впиває місце проживання власники та місцезнаходження майна. Зазначив, що твердження представника відповідача про порушення обов`язку ОСОБА_1 в утриманні будинку не доведені належними доказами. Вказав, що власник майна володіє, розпоряджається, користується та вчиняє будь-які дії щодо майна, які не суперечать закону. Таке право власника не може бути обмежене бажанням чи небажанням іншого співвласника володіти та розпоряджатись майном.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала повноваження представнику, який подав заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно дубліката свідоцтва про спадщину за законом від 07.12.2004 року, виданого державним нотаріусом Першої херсонської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №1-154, ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 майна, а саме 3/8 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці 409 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2004 року, виданого державним нотаріусом Першої херсонської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №2-3469, ОСОБА_2 є спадкоємицею майна після смерті ОСОБА_4 , а саме 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2004 року, виданого державним нотаріусом Першої херсонської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №2-3471, ОСОБА_2 є спадкоємицею майна після смерті ОСОБА_3 , а саме 3/8 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №218198999 від 29.07.2020 року ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 5/8 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 3/8 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 14 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.317,319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним прав користування та розпорядження своїм майном.

З матеріалі справи встановлено, що позивачка є власником 3/8 частин спірного домоволодіння, а відповідачка чинить їй перешкоди у користуванні своєю часткою у спільній частковій власності.

Враховуючи положення наведених норм та те, що позивачка володіє 3/8 частинами спірного житлового будинку, а докази неможливості надати ОСОБА_1 у володіння чи користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає її частці у праві спільної часткової власності відсутні, суд вважає, позовні вимоги законними та обгрунтованими у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 316, 317, 319, 321, 361, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 6-13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та вселення задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у користуванні належною їй на праві власності 3/8 частиною житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами.

Вселити ОСОБА_1 у житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя: Т.І. Рядча