Ухвала

11 червня 2021 року

місто Київ

справа № 295/8928/19

провадження № 61-7720ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І., вивчив касаційну скаргу Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у червні 2019 року звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (далі - КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради) про:

- визнання незаконним та скасування наказу від 17 травня 2019 року

№ 64-К/тр «Про звільнення за прогул»;

- поновлення на роботі;

- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- стягнення відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000, 00 грн.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12 січня 2021 року у задоволені позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 30 березня 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ від 17 травня 2019 року № 64-К/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади водія автотранспортних засобів за прогули без поважних причин відповідно до пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді водія автотранспортних засобів КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з 17 травня 2019 року.

Стягнуто з КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 110 116, 94 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн.

Здійснено розподіл судових витрат.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

КП «Житомиртеплокомуненерго» 29 квітня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 30 березня 2021 року, залишити в силі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 січня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.

Від заявника у червні 2021 року надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги, подано виправлену редакцію касаційної скарги та докази на підтвердження сплати судового збору у визначеному Судом розмірі.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що:

- оскаржуване судове рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм процесуального права та порушенням норм матеріального права;

- судом апеляційної інстанції ухвалено рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 1740/2481/18 (провадження № К/9901/16548/19), відповідно до зазначеного висновку самий факт подачі рапорту про надання відпустки не є підставою для перебування працівника у такій відпустці, оскільки таке право повинно бути належним чином реалізовано та підтверджено (наказом або розпорядженням відповідним органом);

- судом апеляційної інстанції встановлено обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, а саме, відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого позивач звертався 18 квітня 2019 року за медичною допомогою, проте у зазначеній виписці відсутня дата звернення позивача, оскільки зазначена дата є днем видачі такої виписки;

- суд апеляційної інстанції із власної ініціативи долучив до матеріалів справи письмові докази, про долучення яких позивач не клопотав, так само не надав їх суду першої інстанції, апеляційний суд вийшов до нарадчої кімнати, після чого поновив розгляд справи із вимогою до позивача надати для огляду свідоцтво про його народження.

Таким чином, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявником зазначені ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 та пункті 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу № 295/8928/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик