Справа № 305/1872/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 січня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Куштана Б.П.

з участю секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Рахівського районного суду від 07 лютого 2020 року (суддя Ємчук В.Е.) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації. Позов мотивовано тим, що між Страховою компанією «Аха Страхування», після перейменування яким є Позивач, та ОСОБА_2 (далі Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №РМ106374Га/12скв (далі Договір). Дата початку дії Договору - 10 вересня 2012 року, дата закінчення дії Договору - 09 вересня 2017 року. Предметом Договору було визначено майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядження наземним транспортним засобом Volkswagen CC, номер кузова НОМЕР_1 , 2012 року випуску, д/н НОМЕР_2 , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 16.11.2013 державний номер НОМЕР_2 замінено на державний номер НОМЕР_3 .

01 жовтня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Volkswagen CC, державний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 , та «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_4 , яким керувала ОСОБА_1 . Згідно з рішенням про реєстрацію в ЄРДР кримінального провадження №0001247 від 02.10.2016, ОСОБА_1 , під керуванням якої перебував автомобіль «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_4 , виїхала на головну вулицю Грушевського сполученням Мукачево-Рогатин-Львів, де не впоралася з керуванням, здійснила зіткнення з зустрічним легковим автомобілем, який рухався в сторону смт.Тячів - Volkswagen CC державний номер НОМЕР_3 . У результаті ДТП пасажир «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_4 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином ОСОБА_1 , отримав незначні тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та доставлений в Рахівську РЛ, де після проведення медичного огляду відпущений додому.

Умовами укладеного між Позивачем та Страхувальником договору передбачена можливість визначення розміру збитків та страхового відшкодування на підставі рахунку СТО. Загальна вартість запчастин та відновлювальних робіт транспортного засобу Volkswagen CC державний номер НОМЕР_3 у результаті його пошкодження при ДТП становить 276535,19 гривні. За страховим випадком (ДТП) позивач склав страховий акт по договору страхування, визначив суму страхового відшкодування в розмірі 276535,19 гривні та здійснено виплату страхового відшкодування. Оскільки відповідно до ст.1166, 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою, тому представник позивача просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «АРКС» 276535,19 грн. та понесені судові витрати понесені на оплату судового збору в сумі 4148,03 грн.

Рішенням Рахівського районного суду від 07 лютого 2020 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відсутність у матеріалах справи судового рішення, яким особу було б притягнуто до відповідальності за скоєння дорожньотранспортної пригоди, не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки в силу приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України таке рішення є обов`язковим для суду, проте не єдиним доказом вини заподіювача шкоди; місцевий суд не позбавлений права самостійно, в рамках розгляду даного спору та при наявності відповідних документальних доказів, встановити наявність чи відсутність вини в діях, в даному випадку водія ОСОБА_1 ; згідно витягу з ЄРДР № 0001247 від 02.10.2016 слідує, що саме ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_5 , виїхала на головну вулицю Грушевського сполученням Мукачево-Рогатин-Львів, де не впоралася з керуванням, здійснила зіткнення із зустрічним легковим автомобілем, який рухався в сторону смт. Тячів Volkswagen CC державний номер НОМЕР_3 ; відтак помилковим є висновок місцевого суду про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не надано рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; згідно наявного у справі повідомлення про настання події, що зафіксоване 01.10.2016, страхувальник повідомив наступний перелік пошкоджень: переднє ліве крило, капот, передня ліва фара, передній бампер, вітрове скло, переднє ліве колесо, спрацювали подушки безпеки; при цьому автомобіль Volkswagen CC державний номер НОМЕР_3 не перебував у будь-яких інших ДТП, про що свідчать відомості у ЄДРСР.

Представник апелянта та відповідач в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.151, 152). Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, що не з`явились в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між Страховою компанією «Аха Страхування», після перейменування яким є Позивач, та ОСОБА_2 - Страхувальником - було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №РМ106374Га/12скв від 10 вересня 2012 року, з датою закінчення дії Договору 09 вересня 2017 року (а.с.17-26), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядження наземним транспортним засобом Volkswagen CC, номер кузова НОМЕР_1 , 2012 року випуску, д/н НОМЕР_2 , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 16.11.2013 державний номер НОМЕР_2 замінено на державний номер НОМЕР_3 . За обставинами справи, оскільки 01 жовтня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Volkswagen CC державний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 , та «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_4 , яким керувала ОСОБА_1 , на виконання умов Договору за страховим випадком (ДТП) позивач склав страховий акт по договору страхування, визначив суму страхового відшкодування в розмірі 276535,19 гривні та здійснив виплату страхового відшкодування (а.с. 50-52).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з інформацією в автоматизованій системі документообігу Рахівського районного суду, справа про вчинення кримінального правопорушення чи протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо вказаних вище осіб за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01 жовтня 2016 року, до суду не надходило та судом не розглядалися; позивач не надав суду жодних доказів вини ОСОБА_1 у порушенні Правил Дорожнього руху України, а також того, що порушення відповідачкою дорожнього руху знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з заподіяною шкодою ОСОБА_2 , внаслідок пошкодження його автомобіля. Також, позивач не надав жодних доказів, які б вказували на обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01 жовтня 2016 року (схеми місця ДТП, актів огляду транспортних засобів, пояснень учасників чи свідків ДТП, висновків судової автотехнічної чи транспортно-трасологічної експертизи), що унеможливлює задоволення даного позову.

Так, обставини дорожньо-транспортної пригоди, що сталась близько 20.00 год 01 жовтня 2016 року, зафіксовані у рішенні про реєстрацію в ЄРДР кримінального провадження №0001247 від 02.10.2016 (а.с.35). ОСОБА_1 , під керуванням якої перебував автомобіль «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_4 , виїхала на головну вулицю Грушевського сполученням Мукачево-Рогатин-Львів, де не впоралася з керуванням, здійснила зіткнення з зустрічним легковим автомобілем, який рухався в сторону смт.Тячів - Volkswagen CC державний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 . У результаті ДТП пасажир «ВАЗ 2101», державний номер НОМЕР_4 - малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином ОСОБА_1 , отримав незначні тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та доставлений в Рахівську РЛ, де після проведення медичного огляду відпущений додому. Також зафіксовано, що освідчений ОСОБА_3 - тверезий; ОСОБА_1 в присутності свідків від надання взірців крові для проведення токсикологічної експертизи - категорично відмовилась.

В подальшому, постановою слідчого СВ Рахівського РВ УМВС України у Закарпатській області, від 29 листопада 2016 року, було закрито кримінальне провадження №0001247 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.120-122). В цій постанові також зафіксовано обставини ДТП - зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101» білого кольору, виїжджаючи з другорядної вул. Крушник на головну вул. Грушевського у смт. Великий Бичків Рахівського району, при цьому перевищивши допустиму на даній ділянці дороги швидкість, не впоралася з керуванням та допустила зіткнення з автомобілем Volkswagen CC державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Під час досудового розслідування встановлено, що громадянка ОСОБА_1 керувала автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та не мала посвідчення права керування транспортним засобом відповідної категорії.

Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду, який було проведено 01.10.2016 о 21.15 год (а.с.34).

Також встановлено, що повідомлення про страхову подію надійшло до страхової компанії 01.10.2016 (а.с.28), а отже пошкодження автомобіля, зафіксовані в акті огляду транспортного засобу від 24.10.2016, спричинені внаслідок зіткнення автомобіля «ВАЗ 2101», яким керувала громадянка ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння без посвідчення права керування транспортним засобом з автомобілем Volkswagen CC державний номер НОМЕР_3 .

Обставини щодо ДТП стороною відповідача визнаються та не оспорюються. Також стороною відповідача визнається той факт, що відповідач перебувала за кермом автомобіля «ВАЗ 2101» без посвідчення водія.

Представник відповідача вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволені позову, оскільки відсутнє відповідне судове рішення (у кримінальному провадженні або провадженні про адміністративне правопорушення), яким встановлено вину відповідача.

Відповідно до частини першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана, зокрема, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Порядок і умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, визначені статтями 1187, 1188 ЦК України.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Статтею 1188 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки кожному з їх володільців за рахунок іншого із них.

Відповідно до цієї статті шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

При цьому вина у завданні шкоди, згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 522/11610/15-ц (провадження № 61-13624св18), в постанові Верховного Суду від 18 листопада 2019 року в справі № 344/9572/16-ц (провадження № 61-17552св18), в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року в справі № 345/4614/16-ц (провадження № 61-31818св18) та інших.

Згідно з вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Тобто, за відсутності встановлення вини учасників ДТП, яке сталося за взаємодії джерел підвищеної небезпеки, до моменту розгляду в суді справи про відшкодування відповідної шкоди, суд, який розглядає справу зобов`язаний установити усі вищезазначені обставини ДТП, зокрема винну особу або ступінь вини кожного з учасників ДТП, для правильного застосування статті 1188 ЦК України.

Разом з тим, згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права та обов`язки.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з положеннями п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до такого перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до вимог п.1.10 ПДР України вимога «дати дорогу» - це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Разом з тим, на нерегульованих перехрестях з інтенсивним рухом транспортних засобів для визначення порядку їхнього проїзду встановлюються знаки пріоритету. Відповідно до вимог цього пункту водій, що рухається по другорядній дорозі, повинен надати дорогу будь-яким транспортним засобам, що наближаються до даного перехрестя.

Відповідно до ст 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються, зокрема, у пояснення представників учасників справи.

Таким чином, обставини щодо ДТП, визнані стороною відповідача - відповідач, в порушення вимог п. 16.11 ПДР, не дала дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, та здійснила зіткнення з зустрічним легковим автомобілем, який рухався в сторону смт.Тячів - Volkswagen CC державний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 . Відтак, ОСОБА_1 винна у завданні шкоди та не спростовано причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками таких дій - пошкодження автомобіля Volkswagen CC державний номер НОМЕР_3 .

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 276535,19 гривні.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначала, що є членом сім?ї (дружиною) учасника бойових дій.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV врегульовано відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. При цьому, відповідно до п. 1.6. ст 1 цього Закону власники транспортних засобів це, зокрема, особи, які правомірно експлуатують транспортний засіб; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (п. 1.7 ст 1 Закону). Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону, зокрема, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, зокрема, учасники бойових дій, які особисто керують належними їм транспортними засобами. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Оскільки постановою слідчого СВ Рахівського РВ УМВС України у Закарпатській області від 29 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження №0001247 щодо ОСОБА_1 встановлено, що громадянка ОСОБА_1 не мала посвідчення права керування транспортним засобом відповідної категорії, а відтак, керувала автомобілем «ВАЗ 2101» без відповідної правової підстави, колегія суддів не вбачала підстав для з?ясування обставин щодо наявності страхового полісу обов?язкової цивільної відповідальності власника автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_4 , оскільки у даному випадку Закону № 1961-IV.

Таким чином, автомобіль Volkswagen CC державний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 , було пошкоджено внаслідок винних дій ОСОБА_1 , між такими діями та завданою шкодою наявний причинно-наслідковий зв`язок, а відтак завдану шкоду зобов?язана відшкодувати ОСОБА_1 .

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права слід скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позов - задовольнити.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено 4148,03 грн. судового збору (а.с. 4), при поданні апеляційної скарги - 6222,05 грн., тому на користь позивача з відповідача слід стягнути у відшкодування сплаченого судового збору 10370,08 грн.

Керуючись ст.368, п. 2 ч. 1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст. ст.381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду від 07 лютого 2020 року - скасувати, та ухвалити нове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 276535,19 грн. (двісті сімдесят шість тисяч п`ятсот тридцять п`ять гривень 19 коп.) виплаченого страхового відшкодування та 10370,08 грн. (десять тисяч триста сімдесят гривень 08 коп.) у відшкодування сплаченого судового збору, з яких 4148,03 грн. (чотири тисячі сто сорок вісім гривень 03 коп.), сплачені при поданні позовної заяви, та 6222,05 (шість тисяч двісті двадцять дві гривні 05 коп), сплачені при поданні апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2021 року.

Головуюча

Судді