Номер провадження: 22-ц/813/2356/21
Номер справи місцевого суду: 520/977/13- ц
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.05.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 520/977/13- ц

Номер провадження: 22-ц/813/2356/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 ,

- апелянт - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Київського районного суду міста Одеси, постановленого у складі судді Пучкової І.М. 05 грудня 2019 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до Київського районного суду міста Одеси з вищевказаним позовом, згідно якого просить: 1) визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 05.01.2007 року, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Бойченко О.Є.; 2) визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, підписаний ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 21.05.2008 року, посвідчений державним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіною JI.C.

ОСОБА_4 обґрунтовує свої вимоги тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_5 , який був батьком ОСОБА_4 . Після звернення ОСОБА_4 до державного нотаріуса із заявою про прийняття про спадщини, з`ясувалось про наявність заповіту від 03.08.2007 року, складеного між ОСОБА_5 та незнайомою особою, яка не перебувала у родинних стосунках зі спадкоємцем на користь ОСОБА_2 ..

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.10.2011 року заповіт від 03.08.2007 року визнано недійсним.

Через відсутність у ОСОБА_4 правовстановлюючих документів на спадкове майно остання звернулася з позовною заявою до Одеської міської ради про визнання права на спадкування за законом.

28.09.2012 року рішенням Київського районного суду м. Одеси позовна заява ОСОБА_6 до Одеської міської ради про визнання права на спадкування за законом задоволена. Визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

05.01.2007 року було складено заповіт на цю квартиру між ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , який посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Бойченко О.Є., за реєстровим № 3-9. Позивачка вважає, що на час посвідчення заповіту у ОСОБА_5 спостерігався процес психічного розладу, він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому, просить визнати заповіт від 05.01.2007 року недійсним (Т. 1, а. с. 2 - 4).

Після смерті позивачки ОСОБА_4 , яка померла - ІНФОРМАЦІЯ_2 , до участі у справі було залучено в якості правонаступника позивачки - ОСОБА_1 .

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить визнати заповіт від 05.01.2007 року, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 недійсним (Т. 2, а. с. 71 - 74).

2.2 Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним задоволено.

Визнано недійсним заповіт, складений 05 січня 2007 року ОСОБА_5 , за реєстровим № 3-9, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Бойченко О.Є..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі - 114,70 грн..

Рішення суд мотивоване тим, що на час укладання оспорюваного заповіту заповідач не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, що підтверджується висновком посмертної судово-психіатричної експертизи від 24.03.2014 року (Т. 2, а. с. 246 - 249).

2.3 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як особа, яка не брала участь у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права та інтереси, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.12.2019 р. по справі №520/977/13-ц повністю. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним в повному обсязі.

2.4 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що: 13 березня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_5 було укладено Договір іпотеки № PCNL-502/006/2007 (майнова порука), відповідно до умов якого Іпотеко давнем передано в іпотеку нерухоме майно - житлову квартиру під АДРЕСА_2 , яка належала Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва (серія ЯЯЯ №505022), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 16.01.2007р., зареєстрованого КГІ «ОМБТІ та РОН» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.01.2007р., реєстраційний номер 17650118, номер запису: 253 в книзі: 50к-35.

26 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариство «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н та договір відступлення права вимоги №б/и від 26.11.2010р., згідно яких, у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України, AT «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CNL-502/006/2007 від 13.03.2007р. та договором іпотеки № PCNL-502/006/2007 від 13.03.2007р.

Представник скаржника вказує на те, що експертиза від 24.03.2014р. №139. яка була врахована при винесенні оскаржуваного рішення, а саме висновок експертної комісії був зроблений на припущеннях, які не мають заздалегідь встановленої сили.

Всі висновки, які зроблені експертною комісією та зафіксовані в акті, поверхневими, які містять лише процитовані записи лікарів, взяті з медичної картки заповідача, в зв`язку з чим, вважаємо, що це не є належним доказом для прийняття оскаржуваного рішення.

Також, апелянт вважає за необхідне звернути увагу суду на той факт, що позивач оскаржує заповіт від 05.01.2007р., який нібито вчинений заповідачем в стані, в якому він абсолютно не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, однак, як підтверджується оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, вже після вчинення заповіту, 16.01.2007р., заповідач оформляє право власності, в зв`язку з чим отримує свідоцтво про право власності на квартиру під № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . В результаті чого, 31.01.2007р. заповідачу видається витяг №13413916 з реєстру прав власності на нерухоме майно номер запису: 253, в книзі: 50к-35.

Однак відповідний правовстановлюючий документ на право власності на квартиру позивач не оскаржує та не визнає його таким, що отриманий заповідачем в стані в якому він абсолютно не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (Т. 3, а. с. 22 - 28).

2.5Узагальнені доводи позивача в апеляційному суді

У поясненнях ОСОБА_1 просить врахувати те, що із корисливою метою заволодіти легковим автомобілем марки «Mercedes-Benz», модель S420, 1995 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , чорного кольору, адвокат ОСОБА_2 використовував дві підроблені довіреності, нібито підписані його померлим дідусем - ОСОБА_5 , складені і завірені приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Котюбіним Ігорем Федоровичем, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Саганович Оленою Юріївною (Т. 3, а. с. 180 - 183).

3. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.03.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Київського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2019 року (Т. 3, а. с. 93 - 94).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.03.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» призначено до розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 3, а. с. 95).

У судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Мамчук І.В. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

У судовому засіданні адвокат Мацієвський Олександр Миколайович, діючий від імені ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Другим Приморським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції 30.07.2009 року, ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_4 . Батько і дочка проживали окремо один від одного.

ОСОБА_5 проживав в кв. АДРЕСА_2 , яка належала йому на праві власності, на підставі свідоцтва, виданого виконкомом Одеської міської ради 16.01.2007 року.

Відповідно до заповіту, складеного 03 серпня 2007 року, який посвідчений державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Андріадіс В.Ю., ОСОБА_5 заповів все належне йому майно ОСОБА_2 .

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.10.2011 року заповіт від 03.08.2007 року визнано недійсним.

Зазначеним рішенням було встановлено, що ОСОБА_5 під час складання заповіту від 03.08.2007 року страждав хронічним психічним розладом та не міг в цей час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

05.01.2007 року складено заповіт на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52 кв. м., між ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , з правом проживання в цій квартирі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Бойченко О.Є., за реєстровим № 3-9.

13 березня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_5 було укладено Договір іпотеки № PCNL-502/006/2007 (майнова порука), відповідно до умов якого Іпотекодавнем передано в іпотеку нерухоме майно - житлову квартиру під АДРЕСА_2 , яка належала Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва (серія ЯЯЯ №505022), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 16.01.2007р., зареєстрованого КГІ «ОМБТІ та РОН» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.01.2007р., реєстраційний номер 17650118, номер запису: 253 в книзі: 50к-35.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

26 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариство «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н та договір відступлення права вимоги №б/и від 26.11.2010р., згідно яких, у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України, AT «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CNL-502/006/2007 від 13.03.2007р. та договором іпотеки № PCNL-502/006/2007 від 13.03.2007р.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси 28.09.2012 року позовну заяву ОСОБА_6 до Одеської міської ради про визнання права на спадкування за законом задоволено, визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52 кв.м., визнано право власності на земельну ділянку № НОМЕР_5 , розміром 0,083 га у Кооперативі «Нептун», а також визнано право власності на легковий автомобіль марки Мерседес, 1995 року випуску, д/н НОМЕР_3 .

Згідно з висновком, викладеним в акті № 139 комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи від 24.03.2014 року, проведеної за ухвалою Київського районного суду від 10.02.2014 року КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», ОСОБА_5 під час складання ним заповіту від 05.01.2007 року на користь ОСОБА_2 страждав стійким хронічним психічним розладом та не міг в цей час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтом про смерть, виданим відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби ОМУЮ за актовим записом № 6307.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.02.2018 року за заявою відповідача ОСОБА_2 призначена додаткова судова технічна експертиза у справі, на вирішення якої поставлено питання: чи відповідають записи письмово тексту датам, які зазначені у медичній амбулаторній картці на ім`я ОСОБА_5 письмові записи лікарів ООПНД, датовані на сторінці під № 1, зазначеної від «03.02.2004»; записи, виконанні на сторінці під № 2, зазначеної « 3.02.2004»; записи на сторінці № 3, зроблені лікарем-невропатологом 03.02.2004 року.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи № 6789/18-34/20287-20307/19-34 від 18.07.2019 року, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, по першому питанню записи на першому, другому та третьому аркушах медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_5 виконані кульковою ручкою, спорядженою пастою синьо-фіолетового кольору; по другому питанню на другому та третьому аркушах медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_5 не виявлено ознак штучного зістарювання документів. На першому аркуші медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_5 ознаки зістарювання документів не виключаються; по третьому питанню записи лікарів ООПНД на сторінці під №1 (титульна сторінка), датовані 03.02.2004 року, виконані, ймовірно, у період часу до грудня 2004 року. Записи на сторінці №2 )9заява від імені ОСОБА_5 ). датовані 03.02.2004 року, виконані, ймовірно, у період часу до березня 2006 року. Записи на сторінці №3, зроблені від імені лікаря невропатолога, датовані 03.02.2004 року, виконані ймовірно, у період часу до вересня 2005 року. Більш точно встановити період виконання досліджуваних записів у документів не представляється можливим із причини малої кількості зразків порівняння зі штрихами такої ж рецептури пасти, як і у досліджуваному записі. Тобто, виконання досліджених записів у вказану в документі дату «03.02.2004» не виключається.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу

Доводи апелянта про те, що прийняте рішення суду порушує права та законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Як стверджує апелянт, 13 березня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_5 було укладено Договір іпотеки № PCNL-502/006/2007 (майнова порука), відповідно до умов якого Іпотеко давнем передано в іпотеку нерухоме майно - житлову квартиру під АДРЕСА_2 , яка належала Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва (серія ЯЯЯ №505022), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 16.01.2007р., зареєстрованого КГІ «ОМБТІ та РОН» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.01.2007р., реєстраційний номер 17650118, номер запису: 253 в книзі: 50к-35.

Тобто у сторін виникли правовідносини, що випливають з договору іпотеки.

26 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариство «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н та договір відступлення права вимоги №б/и від 26.11.2010р., згідно яких, у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України, AT «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CNL-502/006/2007 від 13.03.2007р. та договором іпотеки № PCNL-502/006/2007 від 13.03.2007р.

Однак, зі змісту апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» вбачається, що вимога про виконання обов`язку іпотекодавця не пов`язана із конкретною особою спадкоємцем.

Також слід зауважити, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не пояснює та не наводить жодних доводів щодо того, яким чином оскаржуване рішення впливає на права або обов`язки товариства.

Матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Так предметом розгляду даної справи є - визнання недійсним заповіту. Отже, за наслідками розгляду справи буде вирішено питання щодо осіб, які успадкують права та обов`язки ОСОБА_5 ..

Вищенаведеними нормами передбачено право кредитора на звернення до спадкоємців з приводу задоволення його вимог, тобто звернення до невизначених спадкоємців з вимогами про задоволення.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищевказаних встановлених по даній справі обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, ухваливши оскаржене рішення, вирішив питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта, є недоведеними.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не було доведено наявність порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. З аналізу приписів ч. 1 ст. 352 вбачається, що право апеляційного оскарження судового рішення мають також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо оскаржуваним рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, тобто оскаржуваним рішенням безпосередньо встановлено, змінено або припинено права або обов`язки цих осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси чи (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Київського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2019 року, підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 362, 367, 368, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Київського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2019 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складений 14 червня 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе