Справа № 308/4786/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.05.2021 року вказана позовна заява залишена без руху, оскільки була подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

В ухвалі було вказано на те, що судом відповідно до ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних» з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи», вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, було здійснено запити до відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради та відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Закарпатській області. Згідно відповіді відділом обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області №3.8/3890 від 26.04.2021, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знята з реєстраційного обліку 09.12.2015 року, як померла.

Позивачу було вказано на необхідність вказати (особу-відповідача), який є правонаступником, для залучення його до участі у справі в якості відповідача. Для усунення недоліків позовної зави, позивачу було надано час, а саме три дні з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.,

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху було направлено позивачу поштою рекомендованим листом із повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно повернутого на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, представником позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 11.05.2021 отримано 25.05.2021 року.

На ухвалу про залишення позовної заяви без руху позивачем направлено до суду заяву, в якій на день звернення із вказаним позовом до суду, позивачу не було відомо про смерть ОСОБА_2 .

Посилаючись на положення ст. 49 ЦК України, ч.1 ст.608, 1282 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про нотаріат», зазначає, що позивач не має можливості зазначити в якості відповідача(ів) особу, яка є правонаступником померлої у спірних правовідносинах, в силу вимог Закону України Про нотаріат. Так, у заяві вказано, що Позивач вважає за необхідне направити до суду клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати копію актового запису про смерть, витребувати інформацію щодо спадкової справи, заведеної після смерті відповідача; витребувати інформацію щодо осіб, зареєстрованих за адресою проживання відповідача, так як згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України - Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Дослідивши матеріали позовної заяви, заяву подану позивачем про усунення недоліків, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ст. 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Тобто, як вбачається з матеріалів позовної заяви позов подано до особи правоздатність якої припинена, тобто відсутня сторона спору. Таким чином, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження по справі, так як сторонами по справі можуть бути особи зазначені в ст. 48 ЦПК України.

Визначення особи, до якої може бути заявлено матеріально-правову вимогу, є правом особи, яка звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Однак, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, вищезазначені положення Закону позбавляють можливості самостійного збирання судом доказів за позивача по справі, провадження по якій не відкрито.

Суд наділений лише повноваженнями щодо сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Таким чином, вирішення будь-яких клопотань позивача щодо витребування інформації про наявність правонаступників, вирішення питання щодо залучення правонаступників, можливо судом лише після відкриття провадження по справі.

Суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження по справі, так як сторонами по справі можуть бути особи зазначені в ст. 48 ЦПК України, а зазначений позивачем відповідач по справі помер, тобто відсутня сторона спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно положень ч. ч. 1-4 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Таким чином, процесуальне законодавство містить достатньо механізмів, для того щоб забезпечити дотримання сторонами судового процесу своїх процесуальних прав та обов`язків.

Разом з тим, клопотання представника позивача судом до уваги не береться, оскільки до клопотання не надано жодного доказу неможливості отримання необхідних доказів або докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

З метою захисту порушеного права позивача, вказану позовну заяву було залишено без руху.

Станом на 11.06.2021 року вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не виконані, тому суд відповідно до правил ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовну заяву вважає неподаною та повертає позивачу.

Крім того, згідно ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (право попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст.55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася.

Спадкоємці померлого боржника на момент відкриття провадження у справі не є процесуальними правонаступниками у цій справі, а наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах має вирішуватись за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців боржника.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст.55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника (а не зміни відповідача), однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Разом з цим, відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Приймаючи до уваги вказану вище норму закону, позивач не позбавлений можливості пред`явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст.1281 ЦК України і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола і обсягу спадкового права.

Крім того, відповідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно повернутого на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, представником позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 11.05.2021 отримано 25.05.2021 року. Згідно ухвали суду від 11.05.2021 року позивачу встановлено строк на усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання вказаної ухвали.

Позивачем направлено до суду заяву, яка датована 25.05.2021 року, згідно штампу відправлення поштової кореспонденції вказану заяву надіслано 31.05.2021 року, до суду вказана заява надійшла 09.06.2021 року.

При цьому, клопотань про продовження строку для усунення недоліків позивачем не подавалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначеністаттями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву заяви представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості визнати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош