рішення

Іменем Украни

(заочне)

Справа № 495/258/21

Номер провадження 2/495/571/2021

08 червня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13 квітня 2006 року у розмірі 5 072 грн 68 коп. станом на дату смерті позичальника ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. ОСОБА_3 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписала анкету-заяву № б/н від 13 квітня 2006 року. Позичальниця при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі - надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Позивач 03 травня 2020 року направив претензію кредитора до Білгород-Дністровської міської державної контори, в результаті чого 06 червня 2020 року отримав відповідь, в якій вказано, що спадкоємці померлого позичальника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, а спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». У зв`язку з порушенням виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором б/н від 13 квітня 2006 року станом на 14 квітня 2019 року виникла заборгованість у сумі 5 072 грн 68 коп. за тілом кредиту, яку позивач просить стягнути із спадкоємців позичальника.

1.2. Відповідачі правом подачі відзиву на позов не скористались.

2. Рух справи у суді

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 18 лютого 2021 року, відкладено на 10, 30 березня 2021 року, 21 квітня 2021 року.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 20 травня 2021 року, відкладено на 08 червня 2021 року.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позову надано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися про час та місце слухання справи повідомлялись, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до частини третьої статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно із частиною п`ятою статті 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Відповідності до пункту 2 частини першої статті 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Судові повістки про виклик до суду у цивільній справі відповідачам направлялись за їх зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), та були вручені, відповідно до поштових повідомлень наявних в матеріалах справи (арк. спр. 83, 84, 91, 92).

Відповідно до частини першої та другої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Як визначено частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи, що відповідачі, належно повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, двічі не прибули на виклики у судові засідання, про причини неявки суду не повідомили; правом подачі відзиву не скористались; позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4. Фактичні обставини справи.

ОСОБА_3 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписала анкету-заяву № б/н від 13 квітня 2006 року. Позичальниця при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі - надав позичальниці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту (арк. спр. 20-38).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальниця ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Білгород-Дністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 16 квітня 2019 року, серія НОМЕР_1 (арк. спр. 39).

Позивач 03 травня 2020 року направив претензію кредитора до Білгород-Дністровської міської державної контори (арк. спр. 40, 41). У відповіді на вказану претензію від 18 травня 2021 року (отриману позивачем 05 червня 2021 року) Білгород-Дністровська районна державна нотаріальна контора листом повідомила, що спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк» (арк. спр. 41).

Також позивач направив листи-претензії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за їх зареєстрованим місцем проживання (яке було спільним із місцем проживання померлого позичальника) на адресу відповідачів в якому просить повернути суму боргу у добровільному порядку, проте листи останніми було проігноровано (арк. спр. 43-47).

Вказані обставини позивач підтвердив: копіями анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПраватБанку від 13 квітня грудня 2006 року (арк. спр. 20); копіє свідоцтва про смерть, виданого Білгород-Дністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16 квітня 2019 року, серія НОМЕР_1 (акр. спр. 39); копією претензії кредитора (арк. спр. 41); копією листів-претензія (арк. спр. 43,44); копією відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори (арк. спр. 42).

5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла.

Відповідно до вимог статей 608, 1218,1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті.

Частиною третьою статті 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальниця ОСОБА_3 та відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , станом на час відкриття спадщини, були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується їх паспортними даними, наявними в матеріалах справи (арк. спр. 36, 38).

Додатково 19 січня 2021 року з метою з`ясування місця реєстрації боржників, судом було зроблено запити до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (арк. спр. 61, 62).

27 січня 2021 року від відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області надійшла відповіді з яких вбачається, що ОСОБА_2 з 15 серпня 2005 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 з 04 липня 2005 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 63, 64).

Доказів на спростування обставин щодо постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суду не надали, вказаних обставин не заперечили. Також суду не надано доказів відмови спадкоємців від отримання спадщини за померлою ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора, відповідно до частини другої статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи позивач своєчасно пред`явив свої вимоги до спадкоємців, які фактично прийняла спадщину після смерті позичальника ОСОБА_3 . При цьому судом враховано, що доказів на спростування вказаних обставини відповідачі суду не надали.

Таким чином, враховуючи те, що позичальниця ОСОБА_3 за своє життя зобов`язання за договором № б/н від 13 квітня 2006 року не виконала, спадщину після її смерті фактично прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірні правовідносини допускають правонаступництво, позивач АТ КБ «ПриватБанк» з вимогами до спадкоємця звернувся в передбачений статтею 1281 ЦК України термін, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

6. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270 грн необхідно покласти на відповідачів в рівних частках - по 1 135 грн із кожного.

Керуючись статтями 530,633,634,638,1050,1054,1281,1282 ЦК України, 12, 13, 81, 83, 141, 263, 264, 265, 280-289, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вулиця Грушевського, 1-Д, місто Київ, 01001, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити.

Стягнути солідарно в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 13 квітня 2006 року (тілом кредиту) у сумі 5 072 грн 68 коп. (п`ять тисяч сімдесят дві грн 68 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у сумі 1 135 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять грн).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у сумі 1 135 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять грн).

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Ю.Ф. Волкова