Справа № 129/200/21
Провадження у справі № 2-з/129/17/2021
У Х В А Л А

"15" червня 2021 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши в місті Гайсині у відсутність сторін та їх представників заяву представника позивача адвоката Катрича Павла Степановича про забезпечення позову, подану у цивільній справі №129/200/21 за позовом ОСОБА_1 до Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 про визнання розпорядження незаконним, -

Встановив:

До Гайсинського районного суду подано цивільний позов ОСОБА_1 до Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 про визнання розпорядження незаконним, у якому позивачем заявлено одну позовну вимогу, - а саме визнати незаконним та скасувати Розпорядження голови Гайсинської районної державної адміністрації Владислава Уткіна №292 від 27.10.2016 року, в частині затвердження ОСОБА_2 , технічної документації із землеустрою, щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0179, розміром 1,7728 га, яка розташована на території Карбівської сільської ради, Гайсинського району, Вінницької області та передачі її у власність ОСОБА_2 .

Позов ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Підтвердженням того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , є рішення суду, тому до нього перейшло право на виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок за місцем знаходження земельних часток(паїв) які належали ОСОБА_3 .

В свою чергу ОСОБА_4 , яка успадкувала право на земельну частку(пай) після смерті ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.20 ОСОБА_6 , мала право на виділення в натурі земельної частки(паю) під № НОМЕР_1 , яка належала її спадкодавцю згідно додатку №2 до розпорядженням Гайсинської РДА від 27.05.2003року №257, загальною площею 1,6756 га, яка складалася з двох земельних ділянок розміром 0,4645 га і 1,2111 га.

Відповідно до схеми організацій територій земельних часток (паїв) земельна частка(пай) № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_5 , розміром 1,21 га має суміжні межі із земельною часткою(паєм) № НОМЕР_2 , розміром 0,56 га, яка належала ОСОБА_3 . Тобто, Гайсинська РДА, разом із земельною ділянкою, яка була сформована внаслідок виділення в натурі земельної частки(паю) під №686 в розмірі 1,2111 га, також передала незаконно у власність ОСОБА_4 земельну ділянку розміром 0,5616 га,. яка була сформована внаслідок виділення в натурі земельної частки(паю) під №654, яка належить позивачу ОСОБА_1 .

Після відкриття провадження у справі за цим позовом, представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення вказаного позову, а саме

- заборонити ОСОБА_2 передавати чи іншим способом відчужувати земельну ділянку, кадастровий №:03:001:0179, розміром 1,7728 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- заборонити державним кадастровим реєстраторам Держгеокадастру України та державним кадастровим реєстраторам його територіальних органів а також державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, які виконують свої функції в органах державної влади та в органах місцевого самоврядування на території України, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельної ділянки, кадастровий №:03:001:0179, розміром 1,7728 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_2 .

Необхідність вжиття заходів забезпечення вказаного позову обґрунтовано тим, що на даний час власником земельної ділянки, яка була передана на підставі оскаржуваного Розпорядження є ОСОБА_2 , тому остання в межах повноважень та на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 78, 81 Земельного кодексу України, ст. 321 ЦК України, може з 01.07.2021 року в любий момент передати або у інший спосіб відчужити цю земельну ділянку іншій особі, що потягне за собою зміну власника земельної ділянки, а також необхідність внесення змін в Державному земельному кадастрі і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо її власника. З урахуванням того, що дана справа не розглянута та теперішнього реального строку розгляду таких справ у суді, позивач буде змушений кожний раз збільшувати позовні вимоги або подавати нові позовні заяви до нових власників земельної ділянки, що може утруднити в майбутньому належний захист прав позивача, чи зробити виконання рішення суду неможливим. Таким чином, дії ОСОБА_2 , можуть унеможливити здійснення ефективного способу захисту прав Позивача, щодо оскарження незаконного Розпорядження та відновлення законних прав та інтересів останнього, щодо переданої ОСОБА_2 вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2) ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до ч.2 ст.150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс 16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення» від 31 березня 2020 року № 552-ІХ, знімається мараторій на продаж земель сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний закон набирає чинності з 01.07.2021 року.

Оскільки за змістом позовних вимог позивачем оспорюється Розпорядження голови Гайсинської районної державної адміністрації Владислава Уткіна №292 від 27.10.2016 року, в частині затвердження ОСОБА_2 , технічної документації із землеустрою, щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0179, розміром 1,7728 га, яка розташована на території Карбівської сільської ради, Гайсинського району, Вінницької області та передачі її у власність ОСОБА_2 ; позивач вважає, що Гайсинська РДА, разом із земельною ділянкою, яка була сформована внаслідок виділення в натурі земельної частки(паю) під №686 в розмірі 1,2111 га, також передала незаконно у власність ОСОБА_4 земельну ділянку розміром 0,5616 га,. яка була сформована внаслідок виділення в натурі земельної частки(паю) під №654, яка належить позивачу ОСОБА_1 ; на даний час власником земельної ділянки, яка була передана на підставі оскаржуваного Розпорядження є ОСОБА_2 , тому остання в межах повноважень та на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 78, 81 Земельного кодексу України, ст. 321 ЦК України, може з 01.07.2021 року в любий момент передати або у інший спосіб відчужити цю земельну ділянку іншій особі, що потягне за собою зміну власника земельної ділянки, а також необхідність внесення змін в Державному земельному кадастрі і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо її власника, можуть унеможливити здійснення ефективного способу захисту прав позивача, щодо оформлення спадкових прав на земельну ділянку; враховуючи наведені дані, з метою забезпечення виконання рішення суду про повернення земельної ділянки, у разі задоволення судом позову, необхідним є також вжиття інших видів заходів забезпечення, незалежних від волі віповідача, зокрема, для недопущення передачі речових прав на земельну ділянку іншим особам адекватними заходами забезпечення є встановлення заборони вчинення реєстраційних дій щодо перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0179 (п.2) ч. 1 ст. 150 ЦПК України), а тому з урахуванням вказаних встановлених обставин та підстав у своїй сукупності заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Заяву представника позивача адвоката Катрича Павла Степановича про забезпечення позову, подану у цивільній справі №129/200/21 за позовом ОСОБА_1 до Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 про визнання розпорядження незаконним, - задовільнити.

Заборонити ОСОБА_2 передавати чи іншим способом відчужувати земельну ділянку, кадастровий №:03:001:0179, розміром 1,7728 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Заборонити державним кадастровим реєстраторам Держгеокадастру України та державним кадастровим реєстраторам його територіальних органів а також державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, які виконують свої функції в органах державної влади та в органах місцевого самоврядування на території України, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельної ділянки, кадастровий №:03:001:0179, розміром 1,7728 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_2 .

Копії ухвали для негайного виконання надіслати:

- Міжрайонному управлінню Держгеокадастру у Гайсинському та Іллінецькому районах Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Відділу з питань надання адміністративних послуг та Державної реєстрації Гайсинської районної державної адміністрації (адреса:23700, м. Гайсин, 2-й провулок Високовича,2);

- третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ;

- іншим сторонам у справі до відома.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Вінницького апеляційного суду; оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: