Ухвала

11 червня 2021 року

м. Київ

справа № 344/9773/20

провадження № 61-6022ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , садового товариства «За мир» про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 , визнання дій неправомірними, визнання претензій неправомірними, визнання права на спадкування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Івано?Франківського апеляційного суду від 16 березня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження, оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Верховного суду від 14 травня 2021 року заявнику продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги до 14 червня 2021 року.

У червні 2021 року на електронну пошту Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про усунення недоліків касаційної скарги, яке містить уточнену касаційну скаргу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник посилається на неврахування судами роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна». Враховуючи, що положеннями частини четвертої статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, наведені заявником обставини не є підставами касаційного оскарження в розумінні статті 389 ЦПК України.

Крім того, у надісланих на адресу електронної пошти Верховного Суду матеріалах заявник вказує, що всі додатки до касаційної скарги містяться за посиланням у мережі Інтернет на сервісі хмарного зберігання даних GoogleDrive. З огляду на те, що доступ до вказаних матеріалів обмежено, зміст додатків до касаційної скарги встановити неможливо.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

У зв`язку з зазначеними вище обставинами, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 15 квітня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху заявником не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 березня 2021 року вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара