Справа № 344/4983/21
Провадження № 2/344/2466/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

при секретарі судового засідання Кузнєцовій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд ОСОБА_3 за кордон України, -

В С Т А Н О В И В :

02.04.2021 позивач звернулась з позовом до відповідача, в якому просить про надання дозволу на виїзд дитини за кордон України.

01.06.2021 на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Якубовського О.О. про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору між сторонами та вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме 908 грн. - судового збору та 3000 грн. - витрат на правову допомогу адвоката, яку останній просив розглянути у його відсутність та відсутність позивача.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 10.06.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення (ухвали) суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою постановлення ухвали дату її складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Перевіривши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд з огляду на нижчевикладене дійшов наступного висновку:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 надав позивачу ОСОБА_1 заяву, яка посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шевченко Е.В. 28.05.2021, зареєстрована в реєстрі №557, про надання згоди на тимчасовий виїзд за кордон до Польської Республіки, малолітньому сину ОСОБА_4 , необхідність у судовому захисті прав позивача відпала, що підтвердив представник позивача у своїй заяві.

Таким чином, суд вважає, що є всі достатні підстави для закриття провадження у справі за вказаною заявою на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України, зокрема у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, відповідно до п. 3 ч.1 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таке клопотання до суду не надходило.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права

Суд першої інстанції врахував критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У даному випадку суд вважає підставною заявою представника позивача, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, адже з матеріалів справи вбачається, що позивач намагалась отримати від нього письмовий дозвіл у добровільному, позасудовому порядку, однак посвідчену нотаріусом заяву відповідач надав уже після відкриття провадження у даній справі.

Крім цього, відповідач неодноразово не з`являвся у судові засідання, тобто не сприяв швидкому розгляду та вирішенню справи по суті.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу, її представником було надано суду договір про надання правової допомоги від 09.03.2021 та додаток №1 до договору - анкета (а.с. 24-27,28) , додаток №2 до договору - тарифи на правову допомогу (а.с.29), акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) - відповідно до якого загальна вартість послуг складає 6000 (шість тисяч) гривень (а.с.30) та квитанція №456170, яка підтверджує оплату правової допомоги в сумі 3000 (три тисячі) гривень (а.с.31).

Таким чином, зважаючи на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, зазначені представником позивача - адвокатом Якубовським О.О., витрати на професійну правничу допомогу є розумними та обґрунтованими, суд вважає за можливе заяву адвоката - задоволити.

На підставі викладеного та керуючись ст.10, 12-13, 133, 137, 141, 255, 260-261, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про закриття провадження у справі - задоволити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Якубовський Олександр Олександрович до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд ОСОБА_3 за кордон України - закрити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Згідно ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників розгляду :

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 ;

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса :

АДРЕСА_2 складена у повному обсязі 14.06.2021.

Суддя Кіндратишин Л.Р.