Справа № 127/1341/20
Провадження № 2/127/195/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю представника позивача - адвоката Олійника О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу, у якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 122250,00 грн. та 119910,50 грн., що є грошовим еквівалентом у гривні 5000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день подання даного позову, що разом становить 242160,50 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.11.2017 року ОСОБА_1 залишив у свого знайомого ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 5000 доларів США і 134250,00 грн., які планував повернути найближчим часом. 28.11.2017 року під час обшуку в межах кримінального провадження № 0000845 від 20.11.2017 року слідчим Слідчого управління ГУНП у Київській області у ОСОБА_2 були вилучені зазначені кошти. Позивач неодноразово направляв вимоги щодо повернення коштів, проте відповідач грошові кошти не повернув у зв`язку з їх вилученням в кримінальному провадженні. Задля забезпечення повернення грошових коштів між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14.01.2020 року був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 119637, 50 грн., що еквівалентно 5000 доларів США та 134250 грн., а ОСОБА_2 зобов`язався повернути кошти до 15.01.2020 року. Після підписання договору позики ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 12000 грн., що підтверджується письмово. Але решту коштів відповідач не повернув, що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник позивача адвокат Олійник О.Л. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з мотивів викладених у позові та додаткових письмових поясненнях до позовної заяви. На запитання суду представник позивача суду пояснив, що підставою заявленого позову є невиконання відповідачем нотаріально посвідченого договору позики від 14.01.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи в його відсутність.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з правочинів та договорів.

Згідно статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статей 525, 526, 599 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики вважається укладеним у момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Разом з тим, частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Судом встановлено, що 14.01.2020 року між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за №25, відповідно до якого позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 119637,50 грн., що еквівалентно згідно з курсом Національного Банку України на 14.01.2020року - 5000,00 доларів США та 134250,00 грн. Сторони підтверджують, що грошова сума була передана до підписання цього договору, що підтверджується розпискою позичальника від 30.11.2017 року написаною від руки. Позичальник своїм підписом під цим договором підтверджує факт передання зі сторони позикодавця грошей та відсутність щодо нього претензій фінансового характеру. Договір позики є безвідсотковим. Зазначену вище суму грошей позичальник зобов`язується повернути повністю позикодавцеві готівкою в строк до 15.01.2020 року. Повернення зазначеної в цьому договорі суми можливо достроково, рівними частинами готівкою або одноразово не пізніше 15.01.2020 року (а.с. 12-14).

14.01.2020 року відповідач повернув позивачу 12000 грн. в рахунок повернення позики згідно договору позики грошей, посвідченого Пірог Ю.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14.01.2020 року за реєстровим №25, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою позивача (а.с. 15).

Однак у встановлений в п. 2 договору позики від 14.01.2020 року строк повернення позики грошей до 15.01.2020 року відповідач позичені кошти не повернув.

15.01.2020 року ОСОБА_1 направив на адресу ОСОБА_2 повідомлення щодо повернення коштів відповідно до договору позики грошей, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за №25 в сумі 122250 грн. та 5000 доларів США, оскільки строк виконання зобов`язання сплив 15.01.2020 року (а.с. 16). Дана заява позивача залишилася без реагування і кошти позивачу не повернуто.

Матеріали справи не містять доказів про повернення відповідачем ОСОБА_2 отриманої від позивача ОСОБА_1 позики грошових коштів, тому вказане свідчить про невиконання відповідачем ОСОБА_2 умов договору позики грошей від 14.01.2020 року та порушення ним вимог ст. 1049 ЦК України.

На підставі викладеного, враховуючи предмет, зміст та межі заявленого позову, а також надані докази, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, позики, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають судовому захисту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2421,60 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 202, 525-526, 530, 533, 599, 1046-1049 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики грошей від 14 січня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за №25 в сумі 122 250 грн. (сто двадцять дві тисячі двісті п`ятдесят гривень) та 119 910,50 грн. (сто дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот десять гривень 50 копійок), що є грошовим еквівалентом 5000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на день подання даного позову до суду, тобто 20.01.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2421,60 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 05.02.2021 року.

Суддя: