Справа № 202/4168/20
Провадження № 2/202/353/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 січня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонська Тетяна Олександрівна, територіальна громада в особі Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонська Тетяна Олександрівна, територіальна громада в особі Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 . Після смерті батька відкрилася спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 . Вона та її мати, ОСОБА_2 , спадкоємиці першої черги. ОСОБА_2 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на її користь. До складу спадщини входить частка квартири номер АДРЕСА_1 , що належить її матері - ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2000 року та набута під час зареєстрованого шлюбу із спадкодавцем ОСОБА_3 . Однак, державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на тій підставі, що набувачем за договором купівлі-продажу від 07.04.2000 року зазначена ОСОБА_2 , а не ОСОБА_2 , адже згідно актового запису № 441 від 28.01.1997 року прізвище дружини після одруження змінено на « ОСОБА_2 ».

ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, позов визнала та зазначила, що квартира АДРЕСА_1 набута нею у власність на підставі договору купівлі - продажу під час перебування її в шлюбі з ОСОБА_3 , який помер. Наголошувала, що квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та кожному із подружжя належить по 1/2 його частині. Зазначення в договорі купівлі-продажу дівочого прізвища « ОСОБА_2 » є суто технічним та пов`язано з не вчасною заміною нею паспортного документу після одруження.

Представник позивача відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала та просила задовольнити.

Державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонська Тетяна Олександрівна надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник територіальної громади в особі Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 06.09.2019 року.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, 14.02.1997 року.

Крім позивача, спадкоємцем є його дружина, ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 441, 11.06.1994 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб. Прізвище дружини після одруження змінено на « ОСОБА_2 ».

Згідно договору купівлі-продажу від 07.04.2000 року квартири номер АДРЕСА_1 набувачем зазначена ОСОБА_2 , у зв`язку із несвоєчасним обміном відповідачем ОСОБА_2 паспорту.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення 'її померлою.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1266 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Отже, ОСОБА_3 на день смерті належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя, що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 07.04.2000 року та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 .

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч.2 ст.1274 ЦК України).

Відповідно до копії спадкової справи після померлого ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , однак постановою державного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу від 03.03.2020 року відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 за життя не скористався правом на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а саме квартира АДРЕСА_1 . Окрім цього, набувачем за договором купівлі-продажу від 07.04.2000 року квартири номер АДРЕСА_1 зазначена ОСОБА_2 , а не ОСОБА_2 , адже згідно актового запису № 441 від 28.01.1997 року прізвище дружини після одруження змінено на « ОСОБА_2 ».

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи вищезазначене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонська Тетяна Олександрівна, територіальна громада в особі Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визначити, що частка померлого ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2 частину.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 05 лютого 2021 року.

Суддя: Г.В. Бєсєда