Номер провадження №4-с/243/3/2021
УХВАЛА

Іменем України

«02» лютого 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Дюміної Н.О.,

при секретарі Прилуцькій А.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Слов`янську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , за участі Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича на постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича про відкриття виконавчого провадження № 63627630, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна, про опис та арешт (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 63627630, -

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2020 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з уточненою в ході судового розгляду скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В., посилаючись на наступне. Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2015 року у справі № 243/11613/15-ц позовні вимоги позивача АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 220 003,73 грн. 30 листопада 2020 року боржник отримав лист приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. до якого додано постанови про відкриття виконавчого провадження № 63627630 на підставі виконавчого листа № 243/11613/15-ц, крім того, в цей же день боржник отримав ще одного листа від приватного виконавця Літвиненко О.В. до якого було додано копію постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 63627630. Постанова приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. про відкриття виконавчого провадження була відкрита на підставі виконавчого листа № 243/11613/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 362М-08 від 16 вересня 2008 року у розмірі 220 003,73 грн. Також визначено для боржника мінімальний розмір витрат виконавчого провадження у сумі 211,72 грн, стягнуто основну винагороду в сумі 22165,16 грн, арештовано все нерухоме майно боржника, описано та накладено арешт на транспортний засіб боржника Hundai Accent, НОМЕР_1 , 2006 року випуску. Вважає, що вказані рішення порушує права боржника, щодо безперешкодного володіння та користування майном, яке належить йому на праві власності. Вказує, що оскільки АТ КБ «ПриватБанк» є юридичною особою, частка держави Україна в якому становить 100%, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених ч.3 цього Закону, крім рішень, за яким боржником є держава, державні органи, органи місцевого самоврядування, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, таким чином приватний виконавець Літвиненко О.В. не має повноважень для здійснення примусового стягнення за виконавчим листом № 243/11613/15-ц. На підставі цього постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження №63627630, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна, про опис та арешт майна (коштів) боржника підлягають скасуванню, а арешти, накладені на майно боржника зняттю. Просить визнати неправомірними та скасувати рішення приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. у формі видання вище перелічених постанов, зобов`язати приватного виконавця поновити порушені права боржника ОСОБА_2 шляхом винесення постанови про зняття арештів з майна та коштів, які належать боржнику ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження.

До судового засідання ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 не з`явився, надав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності та за відсутності ОСОБА_2 , вимоги скарги підтримав, просив задовольнити. Також вказав, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2020 року було скасоване заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2015 року.

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. до судового засідання не з`явився, надав суду відзив на скаргу. У відзиві вказав, що скаржник помилково вважає що АТ КБ «ПриватБанк» є державою, або державним органом, з відомостей, що містяться у Єдиному реєстрі юридичних осіб, стягувач є Акціонерним товариством, єдиним акціонером банку є держава Україна, тобто 100 % акцій належать державі, але дана обставина не свідчить про те, що АТ КБ «ПриватБанк» є державою, або державним органом. Посилаючись на ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», ст. 74 Господарського кодексу України, якими визначено поняття державного органу вказує, що АТ КБ «ПриватБанк» є державним унітарним підприємством, і він має право здійснювати примусове виконання рішень, стягувачем у яких є АТ КБ «ПриватБанк». Просить відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Коробська Н.С., що діє на підставі довіреності № 2112-К-О від 20 травня 2020 року, до судового засідання не з`явилася, надала заяву та письмові пояснення. В заяві просила розгляд справи провести без її участі. В поясненнях зазначила, що вважає вимоги скарги безпідставними, оскільки згідно п.3, п.4 Статуту АТ КБ «ПриватБанк» організаційно правова форма банку акціонерне товариство, тип якого приватне, а згідно п. 23 статуту, ПриватБанк є економічно самостійним і повністю незалежним від органів державної влади і органів місцевого самоврядування в рішеннях та діях, пов`язаних з його оперативною діяльністю. Таким чином АТ КБ «ПриватБанк» не є таким, що виконує функції держави тому має право на свій розсуд звернутися чи до приватного чи до державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст.129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст.19Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На підставі ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 листопада 2020 року ВП № 63627630 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом 243/11613/15-ц виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 23 травня 2016 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 220 003,73 гривень та судових витрат, боржником вказаний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10-11).

Відповідно до постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16 листопада 2020 року ВП № 63627630 за виконавчим листом 243/11613/15-ц виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 23 травня 2016 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 220 003,73 гривень та судових витрат, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. було визначено для боржника ОСОБА_4 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 211,72 грн (а.с.12-13).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. від 16 листопада 2020 року ВП № 63627630 за виконавчим листом 243/11613/15-ц виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 23 травня 2016 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 220 003,73 гривень та судових витрат, було постановлено про стягнення з боржника ОСОБА_5 суми основної винагороди 22 165,16 грн (а.с.13-14).

Відповідно до постанови про арешт майна боржника від 16 листопада 2020 року №ВП 63627630 за виконавчим листом 243/11613/15-ц виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 23 травня 2016 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 220 003,73 гривень та судових витрат, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_2 (а.с.15).

Відповідно постанови від 16 листопада 2020 року ВП № 63627630 про опис та арешт майна (коштів) боржника, було описано та накладено арешт на майна боржника, а саме: транспортний засіб HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; 2006 року випуску, сірого кольору, описане майно належить боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17-18).

Примусове виконання рішень в силу частини 1статті 5 Закону «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Разом з тим, судом встановлено, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2020 року скасоване заочне рішення від 23 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору та призначено справу до розгляду.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про настання таких обставин.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. від 13 січня 2021 року у виконавчому провадженні ВП № 63627630, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 243/11613/15-ц, виданого 23 травня 2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про солідарне стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 220 003,73 грн. закінчено на підставі п 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Цією ж постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Отже, вимоги скарги є вже неактуальними та не можуть бути задоволені судом, оскільки на час розгляду скарги виконавче провадження закінчено та рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, скасоване.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахування вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 260, 261, 352, 354, 355, 450-453 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , за участі Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича на постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича про відкриття виконавчого провадження № 63627630, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна, про опис та арешт (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 63627630.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Повний текст ухвали складений 04 лютого 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О.Дюміна