Провадження № 2/369/593/21
11.06.2021 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Новіцькій М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Крім того, позивачка вказувала на завдання їй моральної шкоди у вказаній пригоді, що обумовлено душевними стражданнями, переживаннями, моральними травмами, порушенням нормального способу життя, витрачання додаткового часу на відновлення та захист своїх порушених прав, та просила суд стягнути з відповідача на свою користь 5000,00 грн. моральної шкоди.
У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином про розгляд справи, причини неявки не повідомив.
У судове засідання представник третьої особи не з`явився, повідомлявся належним чином про розгляд справи, причини неявки не повідомив.
Оскільки відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.09.2018 року о 11:30 год. по автодорозі М-07 Київ-Ковель 33 км в напрямку м. Києва в межах Києво-Святошинського району Київської області, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford Transit», д/н НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai I 20», д/н НОМЕР_1 , який рухався попереду. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 власником автомобіля «Hyundai I 20», д/н НОМЕР_1 , є позивач.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, автомобіль марки «Ford Transit», д/н НОМЕР_2 , була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» згідно полісу АМ № 0863026, ліміт за шкоду майну 100 000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн.
09.11.2018 року позивач звернулась до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» із заявою про страхове відшкодування.
Згідно Дослідження спеціаліста № 10-D/45/6 від 05.10.2018 року, замовник дослідження ТДВ «СК Ю.Ес.Ай» вказано, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Hyundai I 20», д/н НОМЕР_1 , складає 38 682,65 грн.
ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 31 235,54 грн. (38 682,65 грн. 6 447,11 грн. ПДВ, - 1 000,00 грн. франшиза)
Згідно рахунку-фактури № ГН-0000020 від 13.11.2018 року вказано, що вартість ремонту автомобіля марки «Hyundai I 20», д/н НОМЕР_1 , складає 62 567,00 грн.
Позивач оплатила вартість ремонту в розмірі 62 567,00 грн., що підтверджується квитанцією від 13.11.2018 року на суму 20 000,00 грн. та від 18.12.2018 року на суму 42 567,00 грн..
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що
Цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Ст. 3 Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Ст. 12 Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Ст. 22 У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Ст. 28 Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Ст. 29 У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
П. 36.2 Ст. 36 Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Як було зазначено, то вартість ремонту автомобіля позивача складає 62 567,00 грн., які позивач оплатила повністю з ПДВ.
ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 31 235,54 грн. за вирахуванням ПДВ в розмірі 6 447,11 грн. та франшизи 1 000,00 грн.
За таких обставин, позивач не позбавлена права звернутися до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» із заявою для доплати ПДВ в розмірі 6 447,11 грн., а тому ця грошова сума не може бути стягнута з відповідача.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 24 884,35 грн. (62 567,00 грн. 31 235,54 грн. 6 447,11 грн.).
За ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.3.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»:
П. 3 Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
П. 5 Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
П. 9 Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Оцінюючи ситуацію при дорожньо-транспортній пригоді, яка виникла 25.09.2018 року, протиправність дій відповідача, вину відповідача у вказаній ситуації, завдану моральну шкоду, душевні страждання, переживання, порушення нормального способу життя, витрачання додаткового часу на відновлення та захист своїх порушених прав, враховуючи, що моральна шкода є пов`язаною з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн..
З відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 589,75 грн..
Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 22, 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.3.1995 року, ст.ст. 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 24 884,35 грн., моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., судовий збір в розмірі 589,75 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_2 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення заочного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Л.М. Ковальчук