Справа № 342/876/20
Провадження № 2/342/83/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_2 до Слобідської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Слобідської сільської ради, ОСОБА_3 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 грудня 1995 року бабуся позивача - ОСОБА_4 зробила письмове розпорядження на випадок смерті, згідно із яким все своє майно заповіла своїй онуці - ОСОБА_2 (позивачу). Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Слобідської сільської ради Городенківського району, зареєстрований в реєстрі за № 38, ніким не скасований та не оскаржений. Померла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 7. На день смерті ОСОБА_4 в господарстві АДРЕСА_1 проживали та були зареєстрованими: ОСОБА_5 (дочка померлої), 1932 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , 1968 року народження (позивач); ОСОБА_6 , 1965 року народження (чоловік позивача, з яким шлюб розірвано) (відповідач); ОСОБА_7 , 1987 року народження (син позивача, правнук померлої), помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі житловий будинок АДРЕСА_1 . Вказане господарство побудоване ще в 70-тих роках на земельній ділянці розміром 0,42 га, що підтверджується записами в погосподарських книгах сільської ради та технічним паспортом. На час смерті ОСОБА_4 діяв Цивільний кодекс України 1963 р., статтями 524, 534 якого встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Із довідки № 119, виданої Слобідською сільською радою випливає, що на день смерті спадкодавця позивач теж проживала і відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.) фактично вступила в управління спадковим майном за заповітом після смерті бабусі. Реалізуючи своє право на спадщину за заповітом, позивач звернулася в нотаріальну контору із відповідною заявою, на підставі якої заведено спадкову справу. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане будинковолодіння позивачу відмовлено. Причиною такої відмови стала відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на ім`я померлої. Також нотаріусом роз`яснено, що реєстрація спадкового господарства як колгоспного двору, позбавляє можливості визначити конкретну частку спадкодавця. Згідно архівних даних Коломийського ОКП МБТІ станом на 31.12.2012 спадкове господарство зареєстровано за головою колгоспного двору - ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право власності, виданого 17.08.1988. Однак, оригінал зазначеного правовстановлюючого документу не збережений, втрачено. Станом на 15.04.1991 (витяг з по господарської книги №6 , особовий рахунок № НОМЕР_1 ) в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими: ОСОБА_4 , 1909 року народження, голова колгоспного двору, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , 1932 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , 1968 року народження, позивач; ОСОБА_6 , 1965 року народження, відповідач; ОСОБА_7 , 1987 року народження (син позивача, правнук померлої), помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спору щодо спадкового майна немає. Позивач як єдина спадкоємиця за заповітом, фактично вступила в управління спадковим майном. На даний час нею виготовлено технічну документацію на будинок за власні кошти, вона самостійно обробляє земельну та сплачує земельний податок, доглядає господарку тощо. Однак, не може належним чином реалізувати своє спадкове право через обставини, вказані в Постанові нотаріуса. Все це змушує позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, до якого входить будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Сторони та їх представники в судове засідання 04.02.2021 не з`явилися.

Представник позивача адвокат У.Бундзяк подала до суду заяву, в якій просила завершувати судовий розгляд справи без позивача та її представника; позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач Слобідська сільська рада подала до суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти позову та просить справу розглядати без їх участі.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності; позов визнає і згідний, щоб за позивачем ОСОБА_2 було визнано право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстроване за головою колгоспного двору ОСОБА_4 , згідно свідоцтва на право власності, виданого Городенківським райвиконкомом 17.08.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 148 від 10.08.1988 р., самочинно зведених будівель немає, що стверджується копією довідки про об`єкт нерухомого майна № 24, виданою 25.06.2020 ФОП ОСОБА_8

Довідкою № 117, виданою 17.06.2020 виконавчим комітетом Слобідської сільської ради доводиться, що АДРЕСА_1 та житловий будинок, який знаходиться на АДРЕСА_1 не змінювалась ні її назва, ні нумерація житлового будинку.

Спадкове господарство, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку, господарських будівель та споруд належить до типу - колгоспний двір, що стверджено довідкою № 122, виданою 17.06.2020 виконавчим комітетом Слобідської сільської ради.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 05.06.2020 встановлено, що житловий будинок, споруджено в 1970 році, господарські будівлі та споруди в 1990, 1991 роках. Висновок про вартість об`єкта оцінки, складеного ФОП ОСОБА_9 стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 13.06.2020 становить 74301 грн.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Розмір земельної ділянки, де знаходиться житловий будинок в АДРЕСА_1 і якою користувалася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , орієнтовно становить 0,42 га, що доводиться довідками № 118 від 17.06.2020, № 126 від 18.06.2020, виданими виконавчим комітетом Слобідської сільської ради.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Із довідки № 121 від 17.06.2020, виданої виконавчим комітетом Слобідської сільської ради ОСОБА_2 , 1968 р.н. слідує, що станом на 15.04.1991 в АДРЕСА_1 в житловому будинку були зареєстровані: бабуся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тітка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Член колгоспного двору ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років в с. Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 2, що стверджено копією Свідоцтва про смерть (повторно) серії НОМЕР_2 , виданого 25.05.2018 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області.

Член колгоспного двору ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ,помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 32 років в с. Малашівці Зборівського району Тернопільської області, актовий запис за № 3, що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 07.02.2020 Слобідською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

За заповітом, посвідченим 20.12.1995 секретарем Слобідської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 38, ОСОБА_4 , жителька с. Слобідка Городенківського району Івано-Франківської областіна випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, яким все своє майно, взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за Законом матиме право заповіла своїй онуці ОСОБА_2 , 1968 року народження, яка проживає в с. Слобідка Городенківського району.Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 44089797 (номер в реєстрі нотаріальних дій 38), що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 52078135 від 29.05.2018.

Голова колгоспного двору (член колгоспного двору) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 88 років в с. Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 зроблено запис за № 7, що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 Слобідською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_4 померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

На день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з нею за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внучка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , чоловік внучки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , правнук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що стверджено довідкою № 119 від 17.06.2020, виданою виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно довідки № 120 від 17.06.2020, виданої виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, поховання ОСОБА_4 , 1909 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а/з № 7 від ІНФОРМАЦІЯ_3 проводила її внучка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проживала і була зареєстрована в господарстві в АДРЕСА_1 на час смерті своєї бабусі ОСОБА_4 .

Чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , а/з № 3 від 17.03.1984., що доводиться довідками № 123, 124 від 17.06.2020, виданими виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Син ОСОБА_4 (батько позивача) - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_14 у віці 60 років в с. Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області, про що складено актовий запис за № 6, що стверджено копією Свідоцтва про смерть (повторно) серії НОМЕР_5 , виданого 25.06.2020.

Згідно довідки № 12 від 21.01.2021, виданої виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , який помер а/з № 6 від 06.07.1993, на час смерті проживав в АДРЕСА_2 ).

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 є її внука - ОСОБА_2 (позивач).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Із копії спадкової справи № 230/2018, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітомпозивач ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Копією Витягу № 52078171 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 29.05.2018 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 62484958 (номер у нотаріуса № 230/2018), спадкодавець - ОСОБА_4 , дата смерті:

ІНФОРМАЦІЯ_3. 10.06.2020 ОСОБА_2 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 826 на право на земельну частку (пай) у землі, розміром 57,0 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій ОСОБА_4 , на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії НОМЕР_8.Дане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в Спадковому реєстрі за № 65943057, що доводиться копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60496606 від 10.06.2020.

До складу спадщини ОСОБА_4 входила також частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 654/02-31 від 17 червня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з посиланням на те, що спадкоємець не надала оригінал документу, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , судом не встановлено, позов визнається відповідачами, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 525, 526, 534, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_17 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Місцезнаходження відповідача Слобідської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області - вул. В.Гелевана, 2 с.Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області, .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Судове рішення складене 04.02.2021.

Суддя: Федів Л. М.