Справа № 369/7755/21
Провадження №2/369/4398/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Дубас Т.В.

за участю секретаря Мазурик Д.С.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кіян Артура Васильовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Одночасно з позовною заявою, представником позивача адвокатом Кіян Артуром Васильовичем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Накласти арешт на автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Vito, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , який зареєстрований за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Накласти арешт на автомобіль марки Skoda, модель Superb, 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , який зареєстрований за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Так, предметом спору по даній справі є поділ майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: квартири АДРЕСА_1 ; автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Vito, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 ; автомобіль марки Skoda, модель Superb, 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 .

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборону на відчуження квартири та транспортних засобів, представник позивача вказує на те, що на даний момент відповідач намагається відчужити предмет спору, а саме без повідомлення та отримання погодження іншого співвласника - Позивача, про продаж квартири й транспортних засобів, Відповідач особисто та/або через посередників-ріелторів розмістив відповідні оголошення в мережі Інтернет, чим допустив порушення прав і інтересів Позивача як співвласника цього майна.

Оголошення про продаж спірної квартири за ціною 90 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (1 долар США = 27,43 грн.) становить 2 468 700 гривень, розміщено в мережі Інтернет на веб-сайті з продажу нерухомості - olx.ua від 31.05.2021 та доступне за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 21.05.2021 розміщено на 100realty.ua та доступне за посиланням https://100realtv.ua/uk/ohiect/375690949.

Оголошення про продаж транспортних засобів розміщено Відповідачем в мережі Інтернет на веб-сторінці оголошень з продажу транспортних засобів - AutoRia, а саме: 11.01.2021 автомобіль Mercedes-Benz за ціною 315 616,00 гривень; 28.05.2021 автомобіль Skoda за ціною 677 670,00 гривень, що знаходиться за наступним посиланням: https://auto.ria.com/uk/auto skoda superb 28653718.html.

Відтак, з дій Відповідача вбачається, що він ухиляючись від проведення поділу спільної сумісної із Позивачем власності, допустив порушення прав позивача, а саме, користуючись становищем, що майно зареєстровано на його ім`я, - вчиняє дії по його продажу третім особам, без згоди Позивача як співвласника цього майна.

А тому виникла необхідність вжити заходів забезпечення позову про поділ майна подружжя, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо:

- необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.п. 3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, згідно з роз`ясненнями, викладеними у вказаній постанові, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову, та про співмірність вказаного способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Звертаючись до суду з вказаною заявою, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наміри відповідача вчиняти дії щодо продажу квартири та транспортних засобів, які є предметом позову у справі.

В заяві не наведено обґрунтування щодо потенційної реалізації спірного майна, або вчинення будь-яких підготовчих дій до реалізації цього майна, тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Більш того, суд враховує ту обставину, що всі транспорті засоби, які є предметом спору, зареєстровані на праві власності за позивачем, тому належним чином необґрунтовано, яким чином у відповідача існує потенційна можливість відчужити вказані транспортні засоби без згоди на те позивача.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Дослідивши матеріали заяви, обставини, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353-354, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кіян Артура Васильовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Дубас