Справа № 211/3117/20
Провадження № 2/211/309/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 січня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за участі позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про 14 вересня 2001 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Інгулецького районного управління юстиції міста Кривого Рогу, актовий запис № 123 від 14.09.2001 року. За час перебування в шлюбі, в них народилася спільна дитина, дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що з самого початку проживає разом зі позивачем. Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з 2010 року. Саме з цього моменту по теперішній час сторони проживають окремо один від одного, позивач з дочкою за адресою - АДРЕСА_1 , а Відповідач за останньою відомою позивачеві адресою реєстрації не проживає з січня 2015 року, з дану часу по теперішній час, точне місце перебування Відповідача позивачеві невідомо. Відповідно до Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.07.2018 року, справа №211/914/18, шлюб між сторонами розірваний. Відповідно до Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.09.2016 року, справа №211/2380/16, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано такою, що втрапила право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_2 . З 2015 року неповнолітня донька- ОСОБА_5 , проживає разом з позивачем, він її матеріально утримує та займаюся вихованням. Відповідач з дитиною не спілкується та не утримує. З довідки виданої 21.05.2020 року вихід.№1113 Криворізьким навчально-виховним комплексом №81 «Загальноосвітня школа 1-2 ступенів - ліцей» Криворізької міської ради Дніпропетровської області, за підписом директора Ганни Гетьман вбачається, що ОСОБА_4 , учениця 9-В класу, дійсно навчається в даному закладі, підтверджено, що маги у вихованні дитини участі не приймає, школу не відвідує. 22 травня 2020 року, класний керівник ОСОБА_4 - вчитель ОСОБА_6 , та вчитель ОСОБА_7 , склали Акт обстеження житлово-побутових умов проживання здобувана освіти. Даним актом встановлено, що учениця проживає разом з батьком - ОСОБА_1 , санітарні умови задовільні, у квартирі прибрано. Дитина має окреме постійне місце навчання, окреме місце для відпочинку, окреме спальне місце, інші необхідні меблі та обладнання. Дитина забезпечена їжею, одягом, взуттям, шкільним приладдям. Умови проживання учениці - ОСОБА_4 , відповідають оцінці «задовільно», дитина має все необхідне для навчання, відпочинку та проведення змістовного дозвілля. 25 травня 2020 року, управителем буд. АДРЕСА_2 видана характеристика на ОСОБА_1 , яка підтверджує, що останній за роки проживання проявив себе виключно з позитивного боку. За період проживання скарг від сусідів на нього не надходило, в конфліктних ситуаціях з сусідами не помічений. За весь час Позивач зарекомендував себе як зразковий громадянин. Характеристика підписана директором ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» - ОСОБА_9 . Мати фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків з 2015 року, місце її знаходження невідомо, що пояснюється наявністю боргів у великих розмірах перед мікрофінансовими установами. На протязі трьох років, на його адресу надходять листи адресовані Відповідачу з вимогами сплатити борги, а також з рейдами приходять представники даних установ, які розшукують Відповідача. Копії листів та об`яв - додаються до позову. Відповідач не працює, характеризується негативно, не створює належних умов для подальшого фізичного і духовного розвитку, навчання, підготовки до самостійного життя дитини. Відповідач не займається вихованням дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток і не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, такі обставини настали за волею та з винної поведінки Відповідача, яка має можливість спілкуватися з дочкою та відсутності перешкод у цьому. При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватись і брати участь в її вихованні. Батьківські права основані на спорідненості батьків з дитиною, тому виникнення між дитиною та матір`ю конфлікту чи погіршення їхніх особистих стосунків, що може мати тимчасовий характер, не є підставою для позбавлення цих прав.

Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Клопотання про витребування доказів задоволено.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову, надав пояснення відповідно змісту позовної заяви.

Представник позивача просила задовольнити позовні вимоги та надала пояснення відповідно змісту позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, відзиву не надала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є класним керівником в класі де навчається, ОСОБА_4 з 2015 року, прийшла з іншого закладу, навчається на індивідуальній формі, дитиною опікується батько , матір дитини жодного разу не бачила, ні в школі ні в дома, про неї відомо тільки зі слів ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона підтримує позовні вимоги батька, бажає щоб її матір позбавили батьківських прав щодо неї, так як матір нею взагалі не займалася та не цікавиться її життям , вона бачила матір останній раз взимку 2016 року і все. Весь час її виховував та піклувався про неї лише батько.

Як встановлено судом, 14 вересня 2001 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Інгулецького районного управління юстиції міста Кривого Рогу, актовий запис № 123 від 14.09.2001 року. Відповідно до Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.07.2018 року, справа №211/914/18, шлюб між сторонами розірваний. (а.с. 21).

За час перебування в шлюбі, в них народилася спільна дитина, дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що з самого початку проживає разом зі позивачем. ( а.с. 18).

Відповідно до Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.09.2016 року, справа №211/2380/16, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано такою, що втрапила право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_2 . ( а.с. 23-24).

З 2015 року неповнолітня донька- ОСОБА_5 , проживає разом з позивачем, він її матеріально утримує та займаюся вихованням. Відповідач з дитиною не спілкується та не утримує. З довідки виданої 21.05.2020 року вихід.№1113 Криворізьким навчально-виховним комплексом №81 «Загальноосвітня школа 1-2 ступенів - ліцей» Криворізької міської ради Дніпропетровської області, за підписом директора Ганни Гетьман вбачається, що ОСОБА_4 , учениця 9-В класу, дійсно навчається в даному закладі, підтверджено, що маги у вихованні дитини участі не приймає, школу не відвідує. 22 травня 2020 року, класний керівник ОСОБА_4 - вчитель ОСОБА_6 , та вчитель ОСОБА_7 , склали Акт обстеження житлово-побутових умов проживання здобувана освіти. Даним актом встановлено, що учениця проживає разом з батьком - ОСОБА_1 , санітарні умови задовільні, у квартирі прибрано. Дитина має окреме постійне місце навчання, окреме місце для відпочинку, окреме спальне місце, інші необхідні меблі та обладнання. Дитина забезпечена їжею, одягом, взуттям, шкільним приладдям. Умови проживання учениці - ОСОБА_4 , відповідають оцінці «задовільно», дитина має все необхідне для навчання, відпочинку та проведення змістовного дозвілля. ( а.с. 22).

25 травня 2020 року, управителем буд. АДРЕСА_2 видана характеристика на ОСОБА_1 , яка підтверджує, що останній за роки проживання проявив себе виключно з позитивного боку. За період проживання скарг від сусідів на нього не надходило, в конфліктних ситуаціях з сусідами не помічений. За весь час Позивач зарекомендував себе як зразковий громадянин. Характеристика підписана директором ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» - ОСОБА_9 . (а.с. 19).

Мати фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків з 2015 року, місце її знаходження невідомо, що пояснюється наявністю боргів у великих розмірах перед мікрофінансовими установами. На протязі трьох років, на його адресу надходять листи адресовані Відповідачу з вимогами сплатити борги, а також з рейдами приходять представники даних установ, які розшукують Відповідача. (а.с. 25-35).

Відповідач не працює, характеризується негативно, не створює належних умов для подальшого фізичного і духовного розвитку, навчання, підготовки до самостійного життя дитини. Відповідач не займається вихованням дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток і не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, такі обставини настали за волею та з винної поведінки Відповідача, яка має можливість спілкуватися з дочкою та відсутності перешкод у цьому. При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватись і брати участь в її вихованні.

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради про не доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , 1982 року народження відносно доньки ОСОБА_4 , 2004 року народження, через неможливість встановити місцезнаходження матері та з`ясувати її відношення до позбавлення батьківських прав.

Суд не погоджується з викладеними у вказаному висновку доводами, оскільки неможливо використати як доказ висновок, оснований лише на тому, що не виявилося можливим поспілкуватися з ОСОБА_3 .

Отже суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 150, 164, 166, 180, 182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.02.2021 року.

Суддя: Н. О. Сарат