Справа № 366/2987/20
Провадження № 2/366/196/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2021 року Іванківський районний суд Київської області у складі : головуючої - судді Слободян Н.П., секретар судового засідання Мартовицька Н.Є., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом до Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області, посилаючись на те, що вони (позивачі є рідними братом і сестрою). Окрім них у батьків була ще одна донька - ОСОБА_3 , яка постійно проживала у с. Страхолісся, і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з нею проживав її син - ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 також помер. На день смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді: жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті сестри позивачі прийняли, подавши своєчасно в Іванківську районну державну нотаріальну контору Київської області заяву про прийняття спадщини.

29.10.2020 нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами: по-перше, через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок, по-друге, не доведено родинних стосунків між ними та ОСОБА_3 .

Встановлення факту родинних відносин необхідне позивачам для оформлення спадкових прав.

Спадковий житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 було побудовано у 1950-ті роки їх рідними, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Відповідно до довідки Страхоліської сільської ради цей будинок зареєстрований саме на ім*я їх сестри, ОСОБА_3 . Інших спадкоємців, крім них, позивачів, немає. Вважаючи, що мають право на спадкове майно, позивачі просять визнати їх право власності на жилий будинок з господарськими будівлями ( у рівних частках кожному), встановивши факт їх родинних відносин із спадкодавицею.

Рух справи

03.12.2020 до суду надійшла позовна заява.

08.12.2020 відкрите провадження. Підготовче судове засідання призначене на 26.01.2021.

21.12.2020 до суду звернулась Іванківський селищний голова із заявою про заміну сільської ради на селищну раду, як належного відповідача. Ухвалою від 26.01.2021 клопотання задоволене. Слухання справи призначене на 09.02.2021.

Позиції сторін

Позивачі та їх представник у підготовче судове засідання не з*явились. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. Представник позивача подав у канцелярію суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з"явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Надіслали до суду лист про те, що заперечень до справи не мають. Просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд розцінює це як відзив із визнанням позовних вимог.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини, встановлені судом та застосовані норми права

Суд, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, вивчивши докази, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у с. Страхолісся Чорнобильського району Київської області були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.07.1964.

Позивачка ОСОБА_2 також є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 від 16.10.2019 та її свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 20.02.1974 р.н.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , були також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України ( № витягу 0 від 16.10.2019).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № від 16.10.2019 вбачається, що 01.02.1964 ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , змінивши при цьому дошлюбне прізвище на « ОСОБА_9 ». Від шлюбу мала сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про держану реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 2 від 16.10.2019.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_4 від 13.03.2019.

ОСОБА_3 померла в с. Страхолісся Іванківського району Київської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_5 від 16.03.2018.

На запит адвоката Семака А.Я. з відділу ДРАЦС по Іванківському та Поліському районах центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) йому надана відповідь від 22.01.2021 за № 110/21.12-33, з якої вбачається, що проведеною перевіркою у архіві відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану виявлено факт відсутності актового запису про розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Саме відсутність інформації щодо повернення ОСОБА_11 свого дівочого прізвища (зміни його з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_12 »), розцінена нотаріусом як відсутність доведеності родинних зв`язків між спадкодавцем, ОСОБА_3 та позивачами.

Той факт, що померла ОСОБА_13 з прізвищем « ОСОБА_12 » була рідною сестрою позивачів, підтверджується довідкою Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області № 404 від 20.10.2010 року, в якій зазначено, що спадковий будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований на ім*я сестри позивачів, ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_14 , який товаришував та підтримував тісні стосунки з позивачами та ОСОБА_3 , у письмовому поясненні, отриманому відповідно до ст. 93 ЦПК України, наданому суду , підтвердив, що вони ( позивачі та ОСОБА_3 ) були рідними братом та сестрами.

Розбіжність у прізвищі ( поверненні дошлюбного прізвища) сталася з невідомих причин. І отримати на даний час інформацію, чи оформлялось офіційно розірвання шлюбу та зміна прізвища, неможливо. Відповідних записів віднайти не вдалося. Проте, це перешкоджає оформленню позивачами своїх спадкових прав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що судом достовірно встановлено, що ( позивачі та ОСОБА_3 ) були рідними братом та сестрами.

Як зазначено вище, ОСОБА_3 померла в с. Страхолісся Іванківського району Київської області 15.03.2018.

З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 881/02-31 від 29.09.2021 вбачається, що після її смерті спадщину шляхом спільного проживання прийняв її син, ОСОБА_4 . Цей же факт підтверджується довідкою Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області № 405 від 20.10.2020. (Тобто, факту родинних відносин між ОСОБА_4 та померлою ОСОБА_3 ніхто не заперечує і він, відповідно до ст. 1261 ЦК України, був спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері). У цій же постанові нотаріуса зазначено, що за даними нотаріальної контори після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину прийняли позивачі: ОСОБА_1 заявою від 14.08.2019 та ОСОБА_2 заявою від 28.08.2019. Інших спадкоємців немає.

Як зазначено вище, судом встановлено, що ОСОБА_3 була рідною сестрою позивачів, відповідно її син, ОСОБА_4 , доводився їм племінником, і вони є його спадкоємцями за законом відповідно до ст. 1263 КК України.

На день смерті ОСОБА_3 належав жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується записом у погосподарській книзі № 5 Страхоліської сільської ради за 2016-2023 та засвідчено у довідці № 405 від 20.10.2020 року (особовий рахунок НОМЕР_6 ), і був збудований нею за даними Технічного паспорта у 1955 році, а господарські будівлі та споруди протягом 1955-1960 років.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_3 після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Страхоліської сільської ради набула права власності на зазначений будинок.

Однак правовстановлюючих документів на будинок ОСОБА_3 за життя не оформила.

Її спадкоємець ОСОБА_4 , її син, прийняв спадщину, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, шляхом спільного проживання на день її смерті, але не оформив спадкових прав і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296-1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, постановою нотаріуса позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок, у зв`язку з чим вони не можуть оформити свої спадкові права на зазначене майно, хоча воно входить до складу спадщини після смерті їх племінника, ОСОБА_4 . На даний час ніхто, крім них, на це майно не претендує. А тому, для захисту прав позивачів, позов слід задовольнити: будь яких перешкод для визнання за позивачами права власності на спадковий будинок, що залишилася після смерті їх сестри та племінника не встановлено.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю».

За таких обставин, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263-265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була рідною сестрою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 )право власності на спадкове майно ( в рівних частках кожного), яке належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої прийняв її син, ОСОБА_4 , але не оформивши спадкових прав помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме: на жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (будинок, розміром жилої площі 17,5 м.кв., загальною площею 44,2 м.кв. в плані позначений літерою «А», надвірні будівлі: сараї «Б», ворота з хвірткою №1, огорожа №2,3).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення (09.02.2021 року).

Суддя Н.П. Слободян