справа № 631/291/21
провадження № 2-н/631/100/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року селище міського типа Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 8069 гривень 29 копійок та судового збору в сумі 227 гривень 00 копійок,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 8069 гривень 29 копійок та судового збору в сумі 227 гривень 00 копійок,.

11 червня 2021 року за вхідними № 3282/21-вх. та № 3253/21-вх. у відповідності до частини 5 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС УДМС України в Харківській області та Старовірівської сільської ради Харківської області було отримано інформацію щодо місця реєстрації (проживання) боржника.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Отже, наказне провадження це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника, на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ.

В силу своєї специфіки наказне провадження передбачає спрощене, швидке вирішення питання, із яким звернувся до суду заявник, що, втім, врівноважується вимогами до форми і порядку такого звернення. Саме дотримання формалізованої процедури звернення особи з заявою про видачу судового наказу уможливлює вирішення в наказному провадженні відповідної заяви по суті. Специфіка наказного провадження в межах цивільного процесуального закону, який, власне, передбачає сукупність обов`язкових формалізованих процедур, що забезпечують законний розгляд цивільних справ, відображена у Розділі ІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання відносно можливості видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 8069 гривень 29 копійок та судового збору в сумі 227 гривень 00 копійок, суддя виходить з наступного.

Приписами частини 3 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначене, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Із змісту наведеної норми слідує, що суть наказаного провадження полягає в тому, що вимоги заявника мають бути безспірними, обґрунтованими та відповідати положенням цивільного процесуального законодавства в частині вимог до заяви про видачу судового наказу.

В обґрунтування заяви стягувач посилається на те, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу, постачальником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут».

Разом із тим на адресу суду засобами поштового зв`язку від боржника ОСОБА_1 надійшла заява, що була зареєстрована за вхідним № 2053/21-вх від 14 квітня 2021 року та передана головуючому судді під особистий короткий підпис 05 травня 2021 року, відповідної до якої ОСОБА_1 повідомляє про відсутність підстав для видачі судового наказу за вимогою про стягнення з нього заборгованості за послуги з газопостачання, оскільки він не є власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 червня 2020 року, на підтвердження чого надав копію договору купівлі продажу житлового будинку, а також повідомив про відсутність заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 14 жовтня 2020 року.

Так, згідно надісланих на адресу суду ОСОБА_1 заяви та доданих до неї копій документів вбачається, що відповідно до договору купівлі продажу житлового будинку від 23 червня 2020 року ОСОБА_1 передав у власність за плату ОСОБА_2 належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Туревською С. О. 23 червня 2020 року та зареєстровано в реєстрі за № 257.

З копії повідомлення про сплату рахунку № від 14 жовтня 2020 року, сформованого Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01 вересня 2020 року заборгованість за спожитий природний газ становить 0,02 гривні.

Разом із тим, зі змісту заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» про видачу судового наказу та довідки про заборгованість за природний газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що заборгованість за послуги газопостачання, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 , виникла починаючи з 01 жовтня 2020 року, коли власником домоволодіння вже була інша особа ОСОБА_2 .

Таким чином, між сторонами існує спір про право на предмет вимоги про стягнення суми.

Як вже зазначалося вище, відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу; із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги (частини 1 та 2 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 161 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, серед іншого, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; до заяви додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (пункти 4, 5 частини 2, пункти 3, 4 частини 3 статті 163 Цивільного процесуального кодексу України).

Разом із тим, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 Цивільного процесуального кодексу України; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (пункти 1 та 8 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України).

Отже, судовий наказ може бути виданий на стягнення коштів, зокрема, заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, за відсутності спору щодо виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, підстав для пред`явлення відповідної вимоги та стягуваних сум (спору про право цивільне). При цьому, якщо з поданої заяви і доданих документів вбачається спір про право, не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (відсутня відповідна підстава для пред`явлення вимоги), видача судового наказу не допускається. Зазначене не виключає можливості вирішення спору про право в порядку відповідного позовного провадження (частина 3 статті 171 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, наказне провадження не є можливим, якщо заяву про видачу судового наказу подано з порушенням вимог цивільного процесуального закону щодо її форми та/або якщо з поданої заяви і доданих документів вбачається спір про право та/або не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (відсутня відповідна підстава для пред`явлення вимоги).

Аналогічні роз`яснення містяться й у пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» відповідно до якого наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

В даному випадку із поданої заяви про видачу судового наказу і доданих боржником документів вбачається спір, що за правилами пункту 3 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для відмови у видачі судового наказу, відповідно заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження, а тому суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 167 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктам 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», статтями 2, 3, 4, 13, частиною 3 статті 19, статтею 81, частиною 1 статті 83, статтею 95, частинами 1 та 2 статті 160, статтями 163, 165, 167, 171, 259, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 8069 гривень 29 копійок та судового збору в сумі 227 гривень 00 копійок відмовити.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 6 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Нововодолазький районний суд Харківської області (відповідно до пункту 15.5 Розділу ХШ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України) протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: Т. М. Трояновська