Справа №465/3592/21
Провадження №2/463/1378/21
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

15 червня 2021 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л. вивчивши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про виключення заборгованості попередніх власників з обліку, -

встановив:

позивач звернувся 11 травня 2021 року до Франківського районного суду м. Львова з позовом про зобов`язання відповідача виключити з обліку заборгованість попередніх власників по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 8827,06 грн. за водопостачання та 3978,91 грн. за водовідведення за період до 1 листопада 2020 року.

Матеріали такого надійшли до Франківського районного суду м. Львова 20 травня 2021 року.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24 травня 2021 року матеріали справи за даним позовом передано за підсудністю на розгляд до Личаківського районного суду м. Львова.

До Личаківського районного суду м. Львова матеріали даної справи надійшли 14 червня 2021 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л.

Оглянувши матеріали справи, приходжу до наступного.

Як вбачається з ухвали Франківського районного суду м. Львова від 24 травня 2021 року направляючи справу для розгляду до Личаківського районного суду м. Львова, суддя виходив з того, що оскільки місцезнаходження відповідача за адміністративно-територіальним поділом відносяться до території Личаківського району м. Львова, то справа не підсудна Франківському районному суду м. Львова.

Так згідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Дійсно, місцезнаходженням ЛМКП «Львівводоканал» згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань знаходиться на території Личаківського району м. Львова за адресою: м. Львів, вул.. Зелена, 64.

Водночас, як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 заявлено вимогу про зобов`язання відповідача виключити з обліку заборгованість попередніх власників по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 за водопостачання та водовідведення.

Тобто, предметом позову у цій справі є зобов`язання, які виникають з надання послуг постачання водопостачання та водовідведення, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 30 ЦПК України передбачено випадки застосування правил виключної підсудності, зокрема відповідно до ч. 1 даної статті позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної її частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

До аналогічних висновків приходить Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17 (провадження № 61-30812св18) зазначаючи, що позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності, оскільки предметом позову є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

За наведених обставин, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Так у своїй постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За наведених обставин, враховуючи те, що предметом позову ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача виключити з обліку заборгованість попередніх власників за надання послуг водопостачання та водовідведення в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка територіально відноситься до Франківського району м. Львова і територіальної юрисдикції Франківського районного суду м. Львова, доходжу до висновку, що вказана справа підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження нерухомого майна, а тому вважаю за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України повернути дану справу на розгляд до Франківського районного суду м. Львова, як помилково направлену до Личаківського районного суду м. Львова.

При цьому, слід зазначити, що у даному випадку відсутній спір щодо підсудності справ між судами.

Так, ст.ст. 55, 124 Конституції України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, ч. 1 ст. 378 ЦПК України визначено, що недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо виключної підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, вважаю за необхідне повернути матеріали вказаної справи для розгляду до Франківського районного суду м. Львова, як помилково направлену до Личаківського районного суду м. Львова.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 258-261, 353, 354 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про виключення заборгованості попередніх власників з обліку скерувати до Франківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал», місцезнаходження: 79017, м. Львів, вул. Зелена, 64, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03348471.

Суддя: Стрепко Н.Л.