Справа № 367/2212/16-ц
Провадження №2/367/1200/2021
УХВАЛА

Іменем України

01 лютого 2021 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді - Шестопалової Я.В.,

при секретарі - Будинкевич Ю.А.,

за участі:

позивача ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,, -

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05.03.2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Бродська К.О. просили залишити зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду, в зв`язку неодноразовими неявками позивача по зустрічному позову ОСОБА_3 без поважної причини.

Відповідач ОСОБА_3 за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом в підготовчі судові засіданні, призначені на 13.05.2020 року, 27.08.2020року, 15.10.2020 року, 03.12.2020 року, 01.02.2021 року позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності на зазначені дати не надала. 13.05.2020року надала суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із встановленням на всій території України карантину. 27.08.2020 року надала суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, але доказів перебування на лікуванні до суду не надала. 15.10.2020 року надала суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, доказів перебування на лікуванні до суду не надала. 03.12.2020 року подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, але доказів перебування на лікуванні до суду не надала. 01.02.2021 року надала суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з триваючою хворобою, але належних доказів перебування на лікуванні до суду не надала.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ст. 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 статті 223, пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п. п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п. п. 40, 41, 42 та ін.).

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК,стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

При направленні судових повісток сторонам роз`яснювалися наслідки неявки у судове засідання, у тому числі приписи ст. 223 ЦПК України.

В силу частини 3 статті 131 ЦПК України суд визнає, що позивач повторно не з`явився до суду без поважних причин.

В підготовчому судовому засіданні суд, дослідивши клопотання про відкладення розгляду справи відповідача ОСОБА_3 за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, прийшов до висновку, що гр. ОСОБА_3 , зловживає своїми процесуальними правами. Суд вважає, що подання клопотань про відкладення розгляду справи без належних доказів перебування гр.. ОСОБА_3 на лікуванні, суперечить завданню цивільному судочинству щодо дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду.

Аналогічного правового висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 31 серпня 2015 року у справі № 6-24063ск15.

Ураховуючи викладене, за відсутності визначеного процесуальним законом обов`язку суду в чергове відкладати судовий розгляд у справі, оскільки справа не може бути розглянута за відсутності позивача за зустрічним позовом, а позивач вчетверте поспіль не з`явилася у судове засідання, заяви про розгляд справи за її відсутності 13.05.2020 року, 27.08.2020року, 15.10.2020 року, 03.12.2020 року, 01.02.2021 року до суду не надходило, а її неявка перешкоджає розгляду справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення зустрічної позовної заяви без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.44, 58, 131, 210, ч. 5 ст. 223, 247, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 353 - 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Повний текст рішення було складено, в межах строків, визначених ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київської апеляційного суду апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова