Дата документу 11.06.2021
Справа № 501/4440/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

та зустрічного позову ОСОБА_2

до

відповідача: ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про встановлення порядку користування житловим будинком і земельною ділянкою,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 17.12.2019 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком і земельною ділянкою (а.с.2-5), який пізніше уточнено (а.с.167-170, 179-182, 190-193), згідно якого просить суд встановити порядок користування житловим будинком і господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , - за яким виділити в натурі їй ОСОБА_1 у володіння та користування:

- з житлового будинку Літ. «А», прибудови літ. «а1»: коридор 1-1, площею 6,9 кв.м.; житлову кімнату 1-2, площею 14,5 кв.м.; житлову кімнату 1-3, площею 11,5 кв.м. та житлову кімнату 1-4, площею 7,8 кв.м. із подальшим переобладнанням під санвузол та кухню, що в сукупності складає 40,7 кв.м.;

- з господарських будівель та споруд: літ. «В» - навіс площею 14,0 кв.м., літ.«Е» - майстерня площею 11,1 кв.м., літ. «Д» - сарай площею 22,1 кв.м., літ. «Г» - вбиральня площею 1,9 кв.м., літ. «Ж» - погріб площею 17,8 кв.м., Ѕ № 2 огорожа, №4 цистерна, загальною площею 66,9 кв.м.;

У володінні та користуванні ОСОБА_2 в натурі залишити:

-з житлового будинку Літ. «А», прибудови літ. «а1»: житлову кімнату 1-6 площею 12,1 кв.м.; коридор 1-5 площею 7,6 в.м.; кухню 1 площею 12,9 кв.м.; санвузол ІІ площею 6,7 кв.м.; котельну ІІІ площею 3,2 кв.м., IV - кухня площею 6,0 кв.м., V - майстерня площею 34,6 кв.м., що в сукупності складає 83,1 кв.м.;

-з господарських будівель та споруд: літ. «Б» - гараж площею 28,5 кв.м., літ. «б» прибудова площею 10,6 кв.м., літ . «б1» - погріб площею 28,5 кв.м., літ. «Н» - вбиральня площею 2,3 кв.м., літ. «М» - сарай площею 6,9 кв.м., № 1 ворота; Ѕ № 2 огорожа, №3 цистерна, загальною площею 76,8 кв.м.

В спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити:

- з господарських будівель та споруд: № 5 хвіртка.

Встановити порядок користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою, виділивши в натурі:

- ОСОБА_1 у володіння та користування земельну ділянку площею 0,0202 га під господарськими будівлями та спорудами згідно плану поділу земельної ділянки, складеного ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» 13.04.2021;

- ОСОБА_2 у володіння та користування земельні ділянки площею 0,0111 га і 0,0091 га, під господарськими будівлями та спорудами згідно плану поділу земельної ділянки, складеного ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» 13.04.2021;

- залишити у загальному користуванні земельну ділянку площею 0,0223 га згідно плану поділу земельної ділянки, складеного ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 13.04.2021;

- зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у влаштуванні паркану по межі земельної ділянки площею 0,0186 га, що виділена у володіння та користування останній;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судові витрати згідно наданого уточненого розрахунку судових витрат від 25.11.2020.

Позов мотивований тим, що згідно договору купівлі-продажу, укладеного 12 лютого 1997 року та посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Стрижак З.І., зареєстрованого в реєстрі за №702, їй ОСОБА_1 , а також відповідачу ОСОБА_2 належить в рівних частках житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Також, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 20 березня 2008 року на підставі рішення Іллічівської міської ради №339/73-V від 30.11.2007, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить в рівних частках земельна ділянка площею 0,0627 га, на якій розташований вищезазначений житловий будинок.

За даними технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого станом на 08 грудня 2016 року житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а1» складаються з: 1 коридору площею 6,9 кв.м.; житлової кімнати 14,5 кв.м.; житлової кімнати - 11,5 кв.м., житлової кімнати 7,8 кв.м., коридору 7,6 кв.м., житлової кімнати 12,1 кв.м., кухні 12,9 кв.м., санвузлу 6,7 кв.м., котельної 3,2 кв.м., кухні 6,0 кв.м. , майстерні 34,6 кв.м.

Всього по літ. «А» загальна площа приміщень складає 123,8 кв.м., в тому числі житлова 45,9 кв.м.

Також, наявні господарські будівлі: літ. «Б» - гараж, літ. «б» прибудова, літ . «б1» - погріб, літ. «В» - навіс, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - майстерня, літ. «Ж» - погріб, літ. «М» - сарай, літ. «Н» - вбиральня, № 1 ворота, № 2 огорожа, №3 цистерна, № 4 цистерна, № 5 хвіртка.

Позивач стверджує, що відповідач, який окрім спірного житлового будинку, має у власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , перешкоджає їй користуватися спільним житловим будинком по АДРЕСА_1 , в зв`язку чим вона змушена звернутися до суду з вимогами про надання їй у володіння та користування з виділом в натурі частини вказаного будинку з господарськими спорудами та будівлями, а також частини земельної ділянки.

ОСОБА_2 24.01.2020 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою (а.с. 50-52), в якій просив:

- зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати йому користуватись земельною ділянкою площею 0,0627 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_1 знести за свій рахунок, а у випадку відмови знести за рахунок ОСОБА_1 самочинно встановлений паркан на земельній ділянці площею 0,0627 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визначити порядок користування житловим будинком із господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши:

- у користування ОСОБА_2 наступні приміщення житлового будинку Літ «А»: № 1-5 коридор площею 7,6 кв.м., 1- 6 - житлова площею 12,1 кв.м., № 1-4 житлова площею 7,8 кв.м., Літ. а1 - прибудова площею 28,8 кв.м., що складається з приміщень: № Т- кухня площею 12,9 кв.м., № II - санвузол площею 6,7 кв.м., № III - котельні площею 3,2 кв.м., № IV - кухня 6,0 кв.м., господарчі будівлі та споруди: Літ. «Б» - гараж площею 28,5 кв.м., Літ. «В» - навіс площею 14,0 кв.м., Літ. «М» - сарай, площею 6,9 кв.м., Літ. «Ж» - погріб площею 17,8 кв.м., Літ «Н» - вбиральня площею 2,3 кв.м.;

- у користування ОСОБА_1 наступні приміщення житлового будинку Літ «А»: № 1-1 - коридор площею 6,9 кв.м., № 1-2 - житлова площею 14,5 кв.м., № 1-3 - житлова площею 11,5 кв.м., господарчі будівлі та споруди: Літ. «Д» - сарай площею 22,1 кв.м., Літ. «Е» - майстерня площею 11,1 кв.м., Літ. «61» - погріб площею 28.5 кв.м., Літ «Г» - вбиральня площею 1,9 кв.м.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 17.12.2019 справа розподілена для розгляду судді Смирнову В.В. (а.с.41).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 10.01.2020 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.45).

24.01.2020 до суду надійшла зустрічна позовна заява (а.с.50-52).

Ухвалою від 11.02.2020 зустрічна позовна заява залишена без руху (а.с.56).

Ухвалою від 18.02.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком і земельною ділянкою та зустрічну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування житловим будинком і земельною ділянкою об`єднано в одне провадження.

27.02.2020 позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про призначення судової будівельно-технічної експертизи та відзив на зустрічну позовну заяву (а.с.66-68, 71-74).

Ухвалою від 16.03.2020 призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі (а.с.82-83).

15.10.2020 до суду надійшов висновок експерта (а.с.92-102).

Ухвалою від 20.10.2020 поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Ухвалою від 07.12.2020 суд ухвалив провести процедуру врегулювання спору за участю судді та зупинено провадження у справі (а.с.141).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 12.01.2021 відновлено провадження у справі, припинено врегулювання спору за участю судді та передано справу до канцелярії Іллічівського міського суду Одеської області для повторного автоматизованого розподілу (а.с.148).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 18.01.2021 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.151).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 19.01.2021 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.154).

21.04.2021 до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 (а.с.179-182).

07.05.2021 до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 (а.с.179-182).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, укладеного 12 лютого 1997 року та посвідченого Стрижак З.І. приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №702, ОСОБА_1 , а також відповідачу ОСОБА_2 належить в рівних частках житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.10-10 об.).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 20 березня 2008 р. на підставі рішення Іллічівської міської ради №339/73-V від 30.11.2007, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить в рівних частках земельна ділянка площею 0,0627 га, на якій розташований вищезазначений житловий будинок (а.с.11-11 об.).

За даними технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого станом на 08 грудня 2016 року житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а1» складаються з: 1 коридору площею 6,9 кв.м.; житлової кімнати 14,5 кв.м.; житлової кімнати - 11,5 кв.м., житлової кімнати 7,8 кв.м., коридору 7,6 кв.м., житлової кімнати 12,1 кв.м., кухні 12,9 кв.м., санвузлу 6,7 кв.м., котельної 3,2 кв.м., кухні 6,0 кв.м., майстерні 34,6 кв.м. (а.с. 19-25).

Всього по літ. «А» загальна площа приміщень складає 123,8 кв.м., в тому числі житлова 45,9 кв.м.

Також, наявні господарські будівлі: літ. «Б» - гараж, літ. «б» прибудова, літ . «б1» - погріб, літ. «В» - навіс, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - майстерня, літ. «Ж» - погріб, літ. «М» - сарай, літ. «Н» - вбиральня, № 1 ворота, № 2 огорожа, №3 цистерна, № 4 цистерна, № 5 хвіртка.

Згідно висновку експерта №942/2020 від 20.08.2020 комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи запропоновано варіанти користування житловим будинком та земельною ділянкою, які не узгоджуються з позовнимим вимогами сторін (а.с.92-110).

Також, судом досліджено план поділу земельної ділянки, складеного ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» 13.04.2021 (а.с.134, 183, 194).

ІV. Оцінка Суду. Норми права, які застосував суд.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд (частина перша статті 383 ЦК України та стаття 150 ЖК Української РСР).

Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частина друга статті 386 ЦК України).

Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про визначення порядку користування житлом.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 06.02.2019 у справі №521/18161/15ц, від 11.02.2019 №712/1936/16 ц, від 02.09.2020 року у справі №127/23242/16-ц

Частинами першою та п`ятою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями, а також співвласниками земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Процесуальна поведінка сторін у справі, а також пред`явлення відповідачем зустрічного позову, свідчить про наявність спору між сторонами щодо порядку користування спільним майном.

Вирішуючи спір, судом встановлено, що спірні правовідносини стосуються не поділу будинку, а встановлення порядку спільного користування ним, тому суд вважає, що критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення при неможливості забезпечення відповідності ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.

Враховуючи те, що первісні вимоги позивачки ОСОБА_1 та зустрічні вимоги ОСОБА_2 частково співпадають, а з висновком судового експерта не погодилась жодна із сторін, суд дійшов висновку, що єдиним наявним варіантом встановлення порядку користування сторонами спірним житловим будинком є варіант, за яким кожному виділити ті приміщення, які вони просять, а спірні приміщення розподілити між сторонами з урахуванням співмірності площі, яка припадає кожному.

Так, суд вважає виділити ОСОБА_1 з житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а1» у користування спірну житлову кімнату 1-4 площею 7,8 кв.м., враховуючи те, що загальна площа приміщень, що виділяються у користування ОСОБА_1 з житлового будинку складає 40,7 кв.м., тоді як в користуванні ОСОБА_2 залишаються приміщення загальною площею 83,1 кв.м.

Також, розподіляючи між сторонами господарські споруди, суд виходить з плану поділу земельної ділянки, виготовленого 13.04.2021 «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з урахуванням відповідного поділу житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Стосовно вимог про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у влаштуванні паркану по межі земельної ділянки площею 0,0202 га, що виділена у володіння та користування останній, суд вважає її передчасною та безпідставною, оскільки позивачка відповідні дії ще не здійснювала та не довела, що відповідач може чинити їй у цьому перешкоди. Тому в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Приймаючи рішення, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини вказав, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування житловим будинком і земельною ділянкою задовольнити частково.

Встановити порядок користування житловим будинком і господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за яким виділити в натурі в користування та володіння ОСОБА_1 :

- з житлового будинку Літ. «А», прибудови літ. «а1»: коридор 1-1 площею 6,9 кв.м.; житлову кімнату 1-2 площею 14,5 кв.м.; житлову кімнату 1-3 площею 11,5 кв.м.; житлову кімнату 1-4 площею 7,8 кв.м. із подальшим переобладнанням під санвузол та кухню, а також горище над вказаними приміщеннями, що в сукупності складає 40,7 кв.м;

- з господарських будівел та споруд: літ «В» - навіс площею 14,0 кв.м.; літ «Е» - майстерня площею 11,1 кв.м.; літ «Д» - сарай площею 22,1 кв.м.; літ «Г» - вбиральня площею 1,9 кв.м.; літ «Ж» - погріб площею 17,8 кв.м.; Ѕ №2 огорожа; №4 цистерна, загальною площею 66,9 кв.м.

У володінні та користуванні ОСОБА_2 в натурі залишити:

- з житлового будинку літ «А», прибудови літ «а1»: житлову кімнату 1-6 площею 12,1 кв.м.; коридор 1-5 площею 7,6 кв.м. та горище над ними; кухню площею 12,9 кв.м.; санвузол ІІ площею 6,7 кв.м.; котельну ІІІ площею 3,2 кв.м.; ІV кухня площею 6,0 кв.м.; V майстерня площею 34,6 кв.м., що в сукупності складає 83,1 кв.м.;

- з господарських будівель та споруд: літ «Б» - гараж площею 28,5 кв.м.; літ «б» прибудова площею 10,6 кв.м.; літ «б1» - погріб площею 28,5 кв.м.; літ «Н» - вбиральня площею 2,3 кв.м.; літ «М» - сарай площею 6,9 кв.м.; №1 ворота; Ѕ №2 огорожа; №3 цистерна, загальною площею 76,8 кв.м.

В спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити з господарських будівель та споруд: №5 хвіртка.

Встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши в натурі:

- ОСОБА_1 у володіння та користування земельну ділянку площею 0,0202 га під господарськими будівлями та спорудами згідно плану поділу земельної ділянки, складеного ДП «Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» від 13.04.2021;

- ОСОБА_2 у володіння та користування земельні ділянки площею 0,0111 га та 0,0091 га під господарськими будівлями та спорудами згідно плану поділу земельної ділянки, складеної ДП «Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» від 13.04.2021;

- залишити у загальному користуванні земельну ділянку площею 0,0223 га згідно плану поділу земельної ділянки, складеної ДП «Одеський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» від 13.04.2021.

У задоволенні решти вимог відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення виготовлено 11 червня 2021 року.

Суддя Іллічівського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко