КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
справа № 361/4299/2015-ц
провадження № 22-з/824/481/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач)
суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.
за участю помічника судді, який за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання - Виноградової А.І.
учасники справи:
відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
третя особа - ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, відновлення попереднього стану земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на земельну ділянку та житловий будинок, відшкодування моральної і матеріальної шкоди та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги до предмета спору, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності та поділ майна за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року, -
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , вчинений ОСОБА_2 та ОСОБА_3 02 липня 2014 року та зареєстрований в реєстрі за №1774 приватним нотаріусом Іваненком О.В. та відповідний запис в Державному реєстрі на право власності на нерухоме майно - індексний номер 14159866; відновити стан даної земельної ділянки, який існував до її продажу, а саме: знести всі новозбудовані будівлі та огорожі, передати ключі від воріт спільного двору та до квартири АДРЕСА_2 ; зобов`язати ОСОБА_3 утримуватися від дій по перешкоджанню доступу до квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_1 ; визнати недійсним свідоцтво на право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 видане на ім`я ОСОБА_3 ; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно завдану матеріальну та моральну шкоду в сумі 142 087,68 грн та 20 000 грн відповідно.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволено.

Постановлено:

Визнати земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:017:0028 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0053 га об`єктом права спільної власності подружжя, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках.

Визнати право власності за ОСОБА_4 на Ѕ частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:017:0028 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0053 га.

Визнати земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :01:017:0027 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0427 га об`єктом права спільної власності подружжя, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках.

Визнати право власності за ОСОБА_4 на Ѕ частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :01:017:0027 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0427 га.

Визнати житловий будинок за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 111,3 кв.м, житловою площею - 48 кв.м об`єктом права спільної власності подружжя, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках.

Визнати право власності за ОСОБА_4 на Ѕ частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 111,3 кв.м, житловою площею - 48 кв.м.

Вирішено питання судових витрат.

У липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог первісного позову та відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 .

Постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року апеляційну скаргу задоволено частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 02 липня 2014 року та зареєстрований в реєстрі за №1774 приватним нотаріусом Іваненком О.В. в м. Бровари та відповідний запис в Державному реєстрі на право власності на нерухоме майно - індексний номер 14159866 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:017:0024.

В іншій частині позову - відмовлено.

У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності та поділ майна - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про відновлення попереднього стану земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном скасовано, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року в указаній частині залишено в силі.

Постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності та поділ майна залишено без змін.

Поновлено дію постанови Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року в нескасованій частині.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 7 097 грн судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 в частині виправлення арифметичних помилок в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року задоволено. Виправлено арифметичну помилку в шостому абзаці резолютивної частини постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року, вказано вірно «974,4» замість «7097».

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині вирішення питання про відшкодування судових витрат за подачу апеляційної скарги відмовлено.

Верховний Суд, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат за подачу апеляційної скарги, зазначив, що постановою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності та поділ майна залишено без змін, тобто зміни чи ухвалення нового рішення не відбулося, а тому відсутні підстави для задоволення вказаної заяви.

23 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат, в якій просив врахувати судовий збір, доплачений за витрати ОСОБА_4 за звернення з позовом у розмірі 3 000 грн з додатковим касовим збором в 1%; судовий збір, пропорційний сумі задоволених вимог - 150% від 420 грн зі збором в 1%; витратами на явку до суду з м. Бровари до Київського апеляційного суду 11 разів, з вартістю однієї явки 62 грн.

31 травня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшли заперечення ОСОБА_3 на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких останній, вважаючи, що розподіл судових витрат вже було здійснено Верховним Судом, просить дану заяву залишити без розгляду.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги заяви просив задовольнити та ухвалити додаткове рішення.

14 червня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду заяви до апеляційного суду не надходили.

Згідно частини четвертої статті 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про розгляд заяви за відсутності осіб, що не з`явилися,належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У постанові суду апеляційної інстанції зазначається щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (стаття 382 ЦПК України).

Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що у постанові Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_4 , доОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності та поділ майна, не вирішив питання про розподіл судових витрат, понесених в апеляційній інстанції.

Так, постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року задоволено частково.

Зокрема, у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності та поділ майна - відмовлено.

В цій частині постанова Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року залишена без змін постановою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року.

Отже, питання про стягнення судових витрат в апеляційній інстанції відноситься до компетенції Київського апеляційного суду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини перша, друга статті 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру необхідно сплатити 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осібта за подання позову майнового характеру - 1 відсотокціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Матеріалами справи встановлено, що за звернення до суду з позовом ОСОБА_1 сплатив 474,97 грн, а за подання апеляційної скарги - 712,47 грн (а.с. 160 т. 3).

За подання позовної заяви ОСОБА_4 сплатила судовий збір у розмірі 2 000 грн (а.с.166 т. 2).

Отже, за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в частині оскарження вимог позовної заяви ОСОБА_4 підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3 000 грн (2 000 грн * 150%).

Таким чином, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року, яке просив скасувати у повному обсязі, сплатив судовий збір всього у розмірі 3 712,47 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ураховуючи те, що постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року скасовано та відмовлено у задоволенні позову третьої особи ОСОБА_4 , яка залишена в цій частині без змін постановою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року, однак не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем за подання апеляційної скарги у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 частково та ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат понесених в апеляційній інстанції з урахуванням постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року.

Отже, виходячи з викладеного, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 000 грн.

Інші вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені жодними доказами та не мають правового значення при вирішенні даного питання.

Виходячи з наведеного та керуючись статтею 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, відновлення попереднього стану земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на земельну ділянку та житловий будинок, відшкодування моральної і матеріальної шкоди та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги до предмета спору, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності та поділ майна за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 а судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року у розмірі 3 000 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено «15» червня 2021 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай