03.02.21 Справа №469/47/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року смт.Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Тавлуя В.В., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

21 січня 2021 року до Березанського районного суду Миколаївської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Приватні інвестиції», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якій просив визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В.:

- №1890 від 22 червня 2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Приватні інвестиції» заборгованості за період з 31 липня 2018 року по 05 червня 2020 року в розмірі 6350,28 грн.;

- № 1891 від 22 червня 2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Приватні інвестиції» заборгованості за період з 31 липня 2018 року по 05 червня 2020 року в розмірі 15427 грн.

Також, одночасно з позовною заявою 21 січня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що ним подано до суду позовну заяву про визнання виконавчих написів нотаріуса № 1890 та №1891 від 22 червня 2020 року такими, що не підлягають виконанню.

Просив суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі вказаних виконавчих написів, посилаючись на те, що вказаними виконавчими написами визначено стягнення заборгованості з нього на користь відповідача у розмірі 24455,91 грн., проте вказані суми нараховані безпідставно, оскільки на його ім`я шахрайським шляхом було оформлено кредитний договір, кредитні кошти він не отримував, нараховані штрафні санкції знаходяться поза межами строків позовної давності, а тому вважає дані виконавчі написи такими, що не підлягають виконанню.

У зв`язку з цим вважає, що у даному випадку існує нагальна необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих документів, які оскаржуються у судовому порядку, оскільки у разі позитивного вирішення справи він змушений буде звертатись до суду з позовом про повернення надмірно стягнутих коштів.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч.3 ст.150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.6 ч.1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його застосування.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, у такому випадку суд має досліджувати таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічні висновки містяться у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.08.2019 р. у справі № 910/1040/18.

У заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що не згодний з розрахунком заборгованості; при вчиненні виконавчого напису відповідачем та приватним нотаріусом не було дотримано вимог законодавства, внаслідок чого порушено права та охоронювані законом інтереси позивача; приватним нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості та не встановлено, який строк минув з дня виникнення права вимоги.

Викладені у заяві обставини свідчать, що між позивачем та відповідачем дійсно виник спір з приводу правомірності вчинення виконавчого напису, розміру заборгованості позивача за договором кредиту, та можливості її стягнення шляхом вчинення виконавчого напису.

Матеріали заяви свідчать, що постановою Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. від 23 липня 2020 року (зведене виконавче провадження №62610562) звернено стягнення у сумі 24455,91 грн. на доходи боржника ОСОБА_1 на виконання виконавчого напису №1890 приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. від 22 червня 2020 року, про що свідчить копія зазначеної постанови, доданої до матеріалів позову.

Наявність відкритого виконавчого провадження за виконавчим написом створює реальну загрозу порушення майнових прав позивача в разі задоволення позову, якщо заборгованість буде передчасного стягнута з нього у виконавчому провадженні. При цьому позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить поновлення його порушених прав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення, яке здійснюється у примусовому порядку Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем в межах зведеного виконавчого провадження ВП №62610562 на підставі виконавчих написів приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича:

- №1890, вчиненого 22 червня 2020 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Приватні інвестиції» заборгованості за період з 31 липня 2018 року по 05 червня 2020 року в розмірі 6350,28 грн.;

- № 1891, вчиненого 22 червня 2020 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Приватні інвестиції» заборгованості за період з 31 липня 2018 року по 05 червня 2020 року в розмірі 15427,80 грн., до вирішення вказаної справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Копію ухвали направити Приватному виконавцю виконавчого округу Миколаївської області Баришнікову Артему Дмитровичу, адреса: 54001, м.Миколаїв, вул.Садова, 1 офіс 307, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з часу її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: