Справа № 177/430/21
Провадження № 2/177/512/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 червня 2021 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Строгової Г. Г.

за участі

секретаря судового засідання Короновської Д. І.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Воднєвої Н.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування адміністрації Самарського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 07 лютого 2015 року між її сином ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 укладено шлюб. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У 2018 році спільне життя ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_3 не склалося і тому було припинено, але шлюб розірвано не було.

Після чого відповідач ОСОБА_3 переїхала проживати в інше місто за місцем своєї реєстрації, залишивши проживати свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його батьком - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де вони проживали разом з нею, тобто бабою дитини, та дідом ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер.

Після смерті батька малолітній ОСОБА_4 продовжує проживати з нею та її чоловіком, які є його рідними бабою та дідом, за адресою : АДРЕСА_1 , систематично відвідує комунальний заклад освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №33 комбінованого типу» Дніпровської міської ради, та перебуває на їх утриманні та під їх доглядом.

Відповідач ОСОБА_3 ніяким чином не піклується про свою малолітню дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Відповідач покладених на неї законом обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь майбутнього опікуна, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 07 квітня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, призначена до підготовчого засідання, та в порядку підготовки справи до судового розгляду з Самарського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Органу опіки та піклування адміністрації Самарського району Дніпропетровської міської ради, Органу опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 31032).

Позивач та її представник - ОСОБА_2 в судовому засіданні, проведеному в режимі відео конференції, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення (а.с. 55), про що також вказувала на попередньому судовому засіданні в якому була особисто присутня.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування адміністрації Самарського району Дніпровської міської ради - Воднєва Н.В., будучи присутньою в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 63).

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вислухавши думку сторін та їх представників, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Як вказувала позивач в позовній заяв та підтвердила в судовому засіданні, у 2018 році шлюбні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - відповідачем по справі були припинені, але шлюб розірвано не було. Після чого відповідач виїхала проживати за місцем реєстрації в с. Глеюватка Криворізького району Дніпропетровської області, залишивши проживати малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечувала відповідач, визнавши позовні вимоги.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 12).

ОСОБА_5 є сином ОСОБА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 , серії НОМЕР_4 (а.с 9).

Після смерті батька ОСОБА_5 малолітній ОСОБА_4 залишився проживати разом з бабусею позивачем по справі та її чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , про що вказувала позивач та підтверджується довідкою № 7 Самарської районної у місті Дніпрі ради (а.с.16).

З акту обстеження умов проживання за вказаною адресою, вбачається, що дитина проживає за адресою: АДРЕСА_1 з бабою ОСОБА_1 та дідом ОСОБА_3 . Бабою та дідом створені належні умови для повноцінного розвитку, виховання та відпочинку онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 20).

З характеристики здобувача освіти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданої в.о. завідувача КЗО «ДНЗ № 33»ДМР, вбачається, що ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , дошкільний заклад відвідує з 01.09.2019 року. Хлопчик проживав разом з батьком ( ОСОБА_5 ), дідусем ( ОСОБА_3 ) та бабусею ( ОСОБА_1 ). Після смерті батька хлопчик проживає з бабусею та дідусем. ОСОБА_4 охайний, добре вдягнений, ввічливий. Бабуся та дідусь завжди цікавляться успіхами у навчанні і як почувається дитина у групі, приймають активну участі у житті дитини. За весь час відвідування мати ОСОБА_4 ніколи не з`являлася у дитячому закладі, дитиною не цікавилась, зі слів хлопчика мати мешкає в іншому місті (а.с. 17).

Згідно заяви, засвідченої 24.02.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, Князєва А.В. - відповідач по справі, не заперечує проти усиновлення її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будь-яким громадянином будь-якої країни (а.с. 18).

Згідно висновку Органу опіки та піклування при адміністрації Самарського району Дніпропетровської міської ради від 20.05.2021 № 7/11-151, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 66-67).

Стаття ст.164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, одна з яких, передбачена п.2 ч.1 цієї статті - це ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Законодавство України, а саме Сімейний кодекс України в ст. 150, визначає, що батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов`язані поважати дитину, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування про неї.

Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.

Ухилення від виконання батьками обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особи мають реальну можливість виконати обов`язки, але не вчиняють відповідних дій.

Таким чином, у судовому засіданні зібрано достатньо доказів, підтверджуючих факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини, оскільки відповідач з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, не надає їй моральної підтримки, повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріально не забезпечує, крім того, не заперечує проти усиновлення її дитини будь-яким громадянином будь-якої країни, про що надала нотаріально посвідчену заяву, та про що зазначала сама відповідач будучи присутньою в попередньому судовому засіданні та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, про що також надала заяву, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.2, ч. 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини і при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв`язку з цим, враховуючи те, що відповідач позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина, є фізично здоровою людиною, має можливість утримувати свого малолітнього сина, доказів протилежного суду не надала, суд вважає за необхідне, стягнути з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь майбутнього опікуна, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду з заявою про позбавлення батьківських прав, тобто з 31 березня 2021 року.

Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору, в розмірі 454,00 гривні, а інша частина в розмірі 454,00 гривні, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому в силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 908, 00 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування адміністрації Самарського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , батьківських прав відносно її малолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь майбутнього опікуна, починаючи стягнення з 31 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 % від суми сплаченого нею судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Повернути ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з державного бюджету 50 % від суми сплаченого нею судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складений 14.06.2021.

Суддя Г.Г. Строгова