Справа №430/1203/21
Провадження №2/430/243/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року смт. Станиця Луганська

Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Станично-Луганська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом до ОСОБА_2 , треті особи Станично-Луганська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , в якому просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку № НОМЕР_1 за кадастровим №:001:0034, площею 8,17 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з місцезнаходженням на території Теплівської сільської ради, наданої на підставі розпорядження районного державної адміністрації від 27.12.2002 року за №787.

Статті 175-177 ЦПК України встановлюють вимоги до позовної заяви, визначають її зміст, а також документи, що додаються до позовної заяви.

Вивчивши матеріали позовної заяви, встановлено, що позовна заява, яка надійшла, не може бути прийнята судом, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач зокрема повинен викласти зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту позову вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , якому на праві власності належала земельна ділянка, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку. При цьому, при зверненні позивачки до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, їй було відмовлено, оскільки у свідоцтві про смерть батька позивачки зазначене прізвище « ОСОБА_5 », а в Державному акті на право власності на земельну ділянку, прізвище власника зазначене як « ОСОБА_6 », а відтак неможливо встановити належність Державного акту померлому ОСОБА_4 . Нотаріусом роз`яснено позивачці її право на звернення до суду.

Діючим законодавством, а саме п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

В разі існування спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, особа має право подати до суду позов про встановлення факту на загальних підставах.

В той же час, позивачка звертається до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після смерті батька, прізвище якого у свідоцтві про смерть не співпадає з прізвищем у Державному акті, не зазначаючи при цьому ким і яким чином не визнаються, оспорюються, чи порушуються її права та інтереси і чому у разі встановлення факту належності її померлому батькові Державного акту, вона буде позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку у нотаріуса.

Таким чином позивачці необхідно належним чином викласти зміст своїх позовних вимог: обрати спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивачка просить суд визначити у рішенні; належним чином викласти обставини, якими вона обгрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Позивачка зазначає ціну позову 148 023 грн., посилаючись при цьому на витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.09.2020 року згідно якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки на вказану дату складає 148 023,98 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав, та професійну оціночну діяльність в Україні» - оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст.9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частиною 4 статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав, та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Відповідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав, та професійну оціночну діяльність в Україні» - оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав, та професійну оціночну діяльність в Україні» - звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які без посередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

За таких обставин, підтвердження вартості майна, про визнання права власності, на яке виник спір, позивачка не надала.

Крім того, позивачка додає до позову квитанцію про сплату ОСОБА_3 (позивачка ОСОБА_1 ) 17.02.2021 року судового збору в сумі 908 грн. та квитанцію про сплату ОСОБА_3 (позивачка ОСОБА_1 ) 572 грн. судового збору 06.04.2021 року. В той же час згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», - за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового розміру складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350 грн.).

А відтак позивачці необхідно, згідно вимог ст. ст. 176, 177 ЦПК України, додати до позовної заяви документи на підтвердження вартості земельної ділянки станом на момент звернення до суду з цими вимогами та документи, що підтверджують сплату саме нею судового збору у встановлених порядку і розміру, або документи, що підтверджують підстави звільненні її від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, відповідно до п. 7 та п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позові не зазначені відомості про те, чи вживалися заходи досудового врегулювання спору, чи здійснювалися заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо так, то які; не зазначено наявність або відсутність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також, позовна заява не містить, як того вимагає ЦПК України, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі вищевикладеного, позовна заява в порядку ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для виправлення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-176, 185 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Станично-Луганська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачці для усунення зазначених в цій ухвалі суду недоліків строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачці, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде їм повернута.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.П. Дьоміна