Справа № 572/786/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу №572/786/21 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстрованими є діти позивача, а також колишній чоловік - ОСОБА_2 , який фактично у цьому житлі не проживає багато років поспіль. Оскільки відповідач є зареєстрованим у належному позивачеві житлі, однак, проживає за іншою адресою - в даному випадку порушуються права позивача, як власника цього нерухомого майна, через що вона звернулась до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач подала письмову заяву, якою заявлені до відповідача вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге, був повідомлений про час слухання справи належним чином, не повідомив суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення.

Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Заявлене клопотання судом задоволено.

Інших клопотань від сторін не надходило.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу володіння житловим приміщенням, власником якого є позивач. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Надана суду позивачем копія Договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 13 листопада 2002 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , доводить, що остання дійсно набула за вказаним правочином право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєструвавши своє право власності відповідно до чинного на той момент законодавства, про що свідчить відмітка, наявна на тексті договору, наданого суду позивачем.

Відповідно до повідомлення, наданого суду органом реєстрації - адресно-довідковим бюро Департаменту міграційної служби м.Рівне - ОСОБА_2 дійсно є зареєстрованим по АДРЕСА_1 з 22 травня 2012 року.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Із наявного в матеріалах справи акта про фактичне місце проживання (не проживання) громадян на території Вирівської сільської ради від 17 березня 2021 року №878, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , за вказаною адресою не проживає з листопада 2008 року, що підтвердили сусіди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Крім цього, відповідач на даний час не відноситься до членів сім`ї позивача, оскільки шлюб між ними розірвано рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року, що встановлено судом із копії вказаного судового рішення, наданого позивачем.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач є зареєстрованим у належному позивачу на праві власності житлі, в якому не проживає більше року.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В позовній заяві позивач зазначала, що наявність реєстрації у належному їй на праві власності житлі іншої особи порушує її права власника цього майна, що стало підставою для звернення із позовом до суду.

Враховуючи досліджені судом докази, якими доведено факт непроживання відповідача у належному позивачу на праві власності житлі, а також ті обставини, що доказів на спростування вказаних обставин в позові обставин відповідачем, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 379, 383, 395, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 280, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 належним на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жительці АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: