Справа № 569/4756/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСО ПЛЮС» про стягнення безпідставно отриманих коштів,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСО ПЛЮС» про стягнення безпідставно отриманих коштів звернувся ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСО ПЛЮС» () безпідставно отримані кошти в сумі 83 250 грн. 00 коп. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн.

В судове засідання представник відповідача повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачем по справі ОСОБА_1 було безпідставно (помилково) перераховані кошти на банківський рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСО ПЛЮС» ( НОМЕР_1 ) на загальну суму 83 250 грн. 00 коп. (вісімдесят три тисячі двісті п`ятдесят грн. 00 коп.) згідно квитанцій: від 14 лютого 2021 року на суму 7200 грн. 00 коп. (сім тисяч двісті гривень 00 коп.) за надані консультаційні послуги; від 15 лютого 2021 року на суму 21000 грн. 00 коп. (двадцять одна тисяча гривень 00 коп.) за надані консультаційні послуги; від 17 лютого 2021 року на суму 55050 грн. 00 коп. (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятдесят гривень 00 коп.) за надані фінансові послуги.

26 лютого 2021 року після виявлення помилки, позивачем відразу було надіслано письмову заяву (вимогу) до Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСО ПЛЮС про повернення безпідставно отриманих коштів, проте останній, на думку позивача, уникає отримання відповідної заяви (вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (надалі Закон) фінансовими вважаються такі послуги: торгівля валютними цінностями; залучення фінансових активів із зобов`язанням щодо наступного їх повернення; фінансовий лізинг; надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; надання гарантій; переказ коштів; у сфері страхування; діяльність у системі накопичувального пенсійного забезпечення; професійна діяльність на ринку цінних паперів; факторинг; банківські та інші фінансові послуги, що надаються відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону фінансові послуги, надання яких передбачається іншими законами, підлягають включенню до переліку, визначеного частиною першою цієї статті. Надання фінансових послуг, не включених до зазначеного переліку, забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями, абз.2 ч.2 ст.5. Закону передбачено, що фінансовим установам заборонено залучати кошти фізичних осіб (крім учасників такої установи) із зобов`язанням щодо їх повернення, у тому числі шляхом отримання позики, у разі якщо це прямо не передбачено законом про діяльність відповідної фінансової установи. Частинами 1,2. ст. 6 Закону передбачено, що Фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору.

Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: назву документа; назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; відомості про клієнта, який отримує фінансову послугу: прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання - для фізичної особи, найменування та місцезнаходження - для юридичної особи; найменування фінансової операції; розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Органи, які здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції встановлюють додаткові обов`язкові для фінансових установ та осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, вимоги до договорів про надання фінансових послуг, якщо це не врегульовано законом.

Договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Примірник договору, укладеного у паперовому вигляді, а також додатки до нього (за наявності) надаються особою, яка надає фінансові послуги, клієнту одразу після його підписання, але до початку надання клієнту фінансової послуги.

Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини.

У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб - сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії. Індивідуальна частина договору укладається з клієнтом у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа) з обов`язковим зазначенням у такому договорі умов, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо індивідуальна частина договору укладена в паперовому вигляді, примірник індивідуальної частини та додатки до неї (за наявності) надається клієнту одразу після його підписання, але до початку надання клієнту фінансової послуги. Примірник індивідуальної частини договору, укладеної у вигляді електронного документа, та додатки до неї (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо такий примірник за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта направлений клієнту на його електронну адресу або направлений клієнту за його вибором в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Примірник індивідуальної частини договору, укладеної у вигляді електронного документа, та додатки до неї (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини.

Передбачені пунктом 4 цієї частини договори укладаються відповідно до цього Закону, а також з урахуванням особливостей та в порядку, визначеними Законом України «Про електронну комерцію».

Обов`язок доведення того, що примірник договору (змін до договору) був переданий клієнту, покладається на особу, яка надає фінансову послугу.

Окрім цього, варто зауважити, що з відкритих реєстрів Національного Банку України за веб. посиланням (https://bank.gov.ua/ua/supervision/split/registers-lists), а саме з: Державного реєстру фінансових установ (у даному реєстрі знаходиться зведена інформація на дату, яка зазначена в ньому. Для отримання інформації на поточну дату, рекомендуємо здійснювати пошук окремих фінансових установ у КІС Національного банку); реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги; єдиного реєстру бюро кредитних історій; переліку осіб, яким видано та/або анульовано свідоцтво про відповідність кваліфікаційним вимогам до осіб, які можуть займатися актуарними розрахунками; переліку осіб, які мають сертифікат Нацкомфінпослуг на право здійснення тимчасової адміністрації відповідного виду фінансових установ; державного реєстру страхових та перестрахових брокерів; переліку страхових та/або перестрахових брокерів-нерезидентів, які повідомили про намір здійснювати діяльність на території України; переліку страхових посередників, які повідомили про намір здійснювати посередницьку діяльність на території України з укладання договорів страхування/перестрахування зі страховиком-нерезидентом; переліку осіб, які відповідають кваліфікаційним вимогам та можуть займатися визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків (аварійні комісари); переліку небанківських фінансових груп - відсутні будь які відомості про Товариство з обмеженою відповідальністю ФІНАНСО ПЛЮС, а від так останній не може надавати фінансові послуги.

Останнє також підтверджується відсутністю відповідного кведу у відповідача. Так згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у відповідача зареєстровані наступні види діяльності:

-82.20 Діяльність телефонних центрів (основний);

- 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

- 63.11Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність;

- 63.91 Діяльність інформаційних агентств;

- 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.

Так необхідним кведом для надання фінансових послуг, є 64.99 надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у. та необхідним кведом для консультаційних послуг є 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Щодо надання консультаційні послуг, то варто відзначити, що ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка,споживається у процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити отриману послугу. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Усі господарські операції, у тому числі і надання послуг, відображаються в бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування (документація). Підставою для бухобліку господарських операцій є первинні документи (ч.1 ст.9 Закону від 16.07.99 р. № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», далі - Закон № 996). Також для контролю і впорядкування обробки даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. При цьому первинний документ повинен містити всі обов`язкові реквізити, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону № 996, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95 р. № 88 (далі - Положення № 88).

Окрім цього на підставі первинних документів визначаються показники не тільки бухгалтерського, але й податкового обліку. Зокрема, згідно з п.44.1 Податкового кодексу (далі - ПК) платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухобліку, фінзвітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачене законодавством. Крім того, платникам податків забороняється формувати показники податкової звітності, митних декларацій з даних, не підтверджених первинними документами (п. 44.1 ПК).

Слід звернути увагу, що між сторонами по справі відсутні будь які договірні зобов`язання та будь які первинні документи (акти виконаних робіт, тощо).

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими нормативними актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстав, з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

За змістом ст.1212 ЦК, безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення та його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

У ч.1 ст.202 ЦК встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень ч1, п.1 ч.2 ст.11, ч.1 ст.177, ч.1 ст.202, чч.1, 2 ст.205, ч.1 ст.207, ч.1 ст.1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що лише чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою для набуття майна (отримання грошей).

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 3.06.2015 у справі №6-100цс15 та від 5 грудня 2018 року у справі №367/6344/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,137,141,263,264,265,268, 273, 280-283,289,354 ЦПК України, ст.ст.11,177,1212 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСО ПЛЮС» про стягнення безпідставно отриманих коштів задоволити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСО ПЛЮС», м.Київ, вул.Іоанна Павла ІІ, будинок 4 корпус А, на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 безпідставно отримані кошти в сумі 83 250 грн. 00 коп. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2

Відповідач: товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСО ПЛЮС», м.Київ, вул.Іоанна Павла ІІ, будинок 4 корпус А,

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов