Провадження № 2/686/1948/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2021 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Кшановській Є.З.за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу посилаючись на те, що

у липні 2019 року ОСОБА_2 познайомився з ОСОБА_3 та обговорили можливості щодо створення інтернет - сайтів.

Оскільки позивач прагнув створити власний інтернет - сайт, однак не мав для цього спеціальних навиків, а відповідач повідомив, що він спеціалізується на даних послугах та надає їх систематично за плату, сторони погодили, що відповідач за плату створить позивачу інтернет-сайт, а відповідний договір про надання послуг вони підпишуть згодом.

26 липня 2019 року позивач здійснив оплату на банківський рахунок відповідача в сумі 2 000,00 грн., що підтверджується відповідним дублікатом квитанції; 04 серпня 2019 року позивач здійснив оплату на банківський рахунок відповідача в сумі 2 000,00 грн., що підтверджується відповідним дублікатом квитанції; 05 серпня 2019 року позивач здійснив оплату на банківський рахунок відповідача в сумі 1000,00 грн. та 1 600,00 грн., що підтверджується відповідними дублікатами квитанцій; 12 вересня 2019 року позивач здійснив оплату на банківський рахунок відповідача в 2 010,05 грн., що підтверджується відповідним дублікатом квитанції; 04 жовтня 2019 року позивач здійснив оплату на банківський рахунок відповідача в сумі 703,52 грн., що підтверджується відповідним дублікатом квитанції. Всього позивач сплатив на користь 9 313,05 грн.

04 жовтня 2019 року позивач та відповідач оформили свої домовленості у письмовому вигляді, а саме підписали цивільний договір №12 про надання послуг розробки електронно-інформаційного ресурсу (веб-сайту), в якому чітко визначили свої права та зобов`язання. Вимогами п.1.1 даного договору визначено, позивач доручає, а відповідач зобов`язується конати роботи по створенню веб - ресурсу, а позивач зобов`язується прийняти і оплатити ані роботи. Згідно п.2.2, 2.3 протягом п`яти банківських днів відповідач обов`язаний розробити макет головної сторінки веб-ресурсу. Відповідач зобов`язаний дійснити програмування веб-ресурсу й надати його позивачу шляхом розміщення на сервері відповідача для тестування його позивачем.

Вимогами п.4.1 договору визначено, що оплата робіт здійснюється згідно затвердженого сторонами переліку робіт, що виконуються. П.4.2 договору встановлює конкретний перелік робіт, строк їх виконання та строк здійснення оплати, а загальна вартість робіт визначена сумою у 18 000,00 грн.

Як зазначалось вище, позивач станом на 04 жовтня 2019 року (на момент надання договору письмової форми) вже сплатив на користь відповідача 9 313,05 грн. Разом з тим, договір передбачає, що роботи «фронт-часть», «робота с Ликпей», «админка», «функція пошуку по сайту», «бэк часть», «перенос сайту на хостинг замовника», «внедрить скрытие определенных полей пользователем при глобальном пооске» мали б бути виконані у строк до 03 жовтня 2019 року. Всі робота за договором мали б бути виконані до 20 жовтня 2019 року.

Однак відповідач жодного із обумовленого договором обов`язку щодо виконання робіт зі створення веб-ресурсу (будь-якого з етапів робіт) не виконав, а лише надавав неправдиву інформацію позивачу про наче б то який хід їх виконання.

Відповідач порушив свої зобов`язання за договором, не виконав обумовлену станом на 04 жовтня 2019 року роботу, і не виконає наступні етапи робіт. Позивач прийняв рішення про припинення наступних оплат і про звернення до суду з позовом про розірвання договору.

На думку позивача, за своєю правовою природою договір № 12 від 04 жовтня 2019 року, укладений між позивачем та відповідачем, є договором підряду.

Зважаючи на викладене, позивач вважає за необхідне ставити перед судом вимогу про розірвання укладеного з відповідачем договору через істотні порушення з боку відповідача щодо виконання його умов, з одночасним стягнення з відповідача суми оплати, що позивач сплатив за даним договором.

П.5.2 договору визначає відповідальність відповідача перед позивачем у вигляді сплати 1% від вартості робіт за кожну добу такого прострочення. Як зазначалось вище, вартість робіт за договором становить 18 000,00 грн., які мали б бути повністю виконані у строк до 20 жовтня 2019 року. 1% від 18 000,00 грн. становить 180,00 грн. (18 000 : 100 х 1). З моменту обумовленого договором строку закінчення виконання робіт (20 жовтня 2019 року) до моменту подання цього позову сплинуло 33 дні, а значить відповідальність відповідача має становити 5 940,00 грн. (180 х 33).

Позивач просить суд розірвати цивільний договір від 04 жовтня 2019 року № 12 про надання послуг з розробки електронно-інформаційного ресурсу (веб-сайту), укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплачених ним грошових коштів у розмірі 9313,05 грн. та в якості відповідальності ОСОБА_3 за порушення зобов`язань за договором суму грошових коштів у розмірі 5 940,00 грн.

Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року справу призначено до розгляду у спрощеному провадженні.

04 лютого 2020 року подано відповідачем відзив на позов у якому заперечуються позовні вимоги.

10 лютого 2020 року до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву.

У судове засідання представник позивача не з`явився проте, подав до суду заяву у якій підтримує позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідача у судове засідання з`явилася, заперечила проти позовних вимог.

Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів, постановивши рішення.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 26 липня 2019 року позивач здійснив оплату на банківський рахунок відповідача в сумі 2 000,00 грн., що підтверджується відповідним дублікатом квитанції; 04 серпня 2019 року позивач здійснив оплату на банківський рахунок відповідача в сумі 2 000,00 грн., що підтверджується відповідним дублікатом квитанції; 05 серпня 2019 року позивач здійснив оплату на банківський рахунок відповідача в сумі 1000,00 грн. та 1 600,00 грн., що підтверджується відповідними дублікатами квитанцій; 12 вересня 2019 року позивач здійснив оплату на банківський рахунок відповідача в 2 010,05 грн., що підтверджується відповідним дублікатом квитанції; 04 жовтня 2019 року позивач здійснив оплату на банківський рахунок відповідача в сумі 703,52 грн., що підтверджується відповідним дублікатом квитанції. Всього позивач сплатив на користь 9 313,05 грн.

04 жовтня 2019 року між сторонами укладено цивільний договір №12 про надання послуг розробки електронно-інформаційного ресурсу (веб-сайту), в якому чітко визначі права та зобов`язання сторін.

Так, вимогами п.1.1 даного договору визначено, позивач доручає, а відповідач зобов`язується конати роботи по створенню веб - ресурсу, а позивач зобов`язується прийняти і оплатити ані роботи. Згідно п.2.2, 2.3 протягом п`яти банківських днів відповідач обов`язаний розробити макет головної сторінки веб-ресурсу. Відповідач зобов`язаний дійснити програмування веб-ресурсу й надати його позивачу шляхом розміщення на сервері відповідача для тестування його позивачем.

Вимогами п.4.1 договору визначено, що оплата робіт здійснюється згідно затвердженого сторонами переліку робіт, що виконуються. П.4.2 договору встановлює конкретний перелік робіт, строк їх виконання та строк здійснення оплати, а загальна вартість робіт визначена сумою у 18 000,00 грн.

Позивач станом на 04 жовтня 2019 року сплатив на користь відповідача 9 313,05 грн. Строк виконання робіт за договором до 20 жовтня 2019 року.

Однак відповідач жодного із обумовленого договором обов`язку щодо виконання робіт зі створення веб-ресурсу (будь-якого з етапів робіт) не виконав.

Суд вважає, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором, не виконав обумовлену станом на 04 жовтня 2019 року роботу, і не виконає наступні етапи робіт.

Вимоги п.5.2 зазначеного договору визначають відповідальність відповідача перед позивачем у вигляді сплати 1% від вартості робіт за кожну добу такого прострочення. Вартість робіт за договором становить 18 000,00 грн., які мали б бути повністю виконані у строк до 20 жовтня 2019 року. 1% від 18 000,00 грн. становить 180,00 грн. (18 000 : 100 х 1). З моменту обумовленого договором строку закінчення виконання робіт (20 жовтня 2019 року) до моменту подання цього позову сплинуло 33 дні тому суд приходить до висновку, що відповідальність відповідача становить 5 940,00 грн. (180 х 33).

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується власноруч підписаним договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ч.1 ст.626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З врахуванням наведених вище аргументів суд рахує, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують вимогу позивача про стягнення коштів за договором.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими в частині стягнення коштів та такими, що знайшли підтвердження у судовому засіданні тому сума проплати за договором у розмірі 15253,05 грн., підлягають до стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Суд вважає, що позовні вимоги про розірвання цивільного договору від 04 жовтня 2019 року № 12 про надання послуг з розробки електронно-інформаційного ресурсу (веб-сайту), укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підлягають до задоволення так, як умовами зазначеного договору зокрема п.9.2 визначено, що строк договору закінчується після одного року з моменту укладення тобто договір діяв до 04.10.2020 року тому відсутні підстави для його розірвання.

Позивач поніс судові витрати при зверненні до суду у вигляді сплати судового збору у розмірі 768,40 грн., витрати на правову допомогу у адвокатському об`єднанні «Фаворит» згідно договору про надання правової допомоги від 15 листопада 2019 року. Позивачу було надано - консультації правового характеру на суму 500,00 грн., а також складено текст позовної заяви на суму 2 000,00 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 768,40 грн. та 2500 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 15253,05 (9313,05+5940) грн., 2500 грн. - витрат на правову допомогу та 768,40 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 09.02.2021 року.

Суддя С. Стефанишин