Справа №359/6180/19
Провадження №2/359/212/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Коробова О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим будинком,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що він та ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 належить 2/3 частки, а відповідачу - 1/3 частка в цьому об`єкті нерухомого майна. Сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування житловим будинком.

1.2. Тому ОСОБА_1 просив суд встановити такий порядок користування житловим будинком по АДРЕСА_1 : у користування позивача виділити веранду 2-І площею 8,2 кв.м., житлову кімнату 2-1 площею 16,9 кв.м. та житлову кімнату 1-3 площею 8,0 кв.м.; у користуванні ОСОБА_3 залишити веранду 1-І площею 4,1 кв.м., сіни 1-1 площею 5,5 кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 6,8 кв.м. та житлову кімнату 1-4 площею 9,0 кв.м.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 12 липня 2019 року (а.с.11-12) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 27 лютого 2020 року (а.с.25) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

3.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позов та наполягав на його задоволенні.

3.2. Представник відповідача ОСОБА_2 не визнала позов та заперечувала проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилалась на те, що стан спірного житлового будинку є ветхим, оскільки фізичний знос його конструктивних елементів сягає 73%. Він не придатний для проживання. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4.1. Встановлено, що ОСОБА_1 та відповідач є співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1 . Позивачу належить 2/3 частки, а ОСОБА_3 - 1/3 частка в цьому об`єкті нерухомого майна. Ця обставина підтверджується копією довідки виконавчого комітету Гнідинської сільської ради вих. №02-31/656 від 29 травня 2019 року (а.с.7).

4.2. Спірні правовідносини регулюються главою 26 «Право спільної власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України.

5. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору.

5.1. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

5.2. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови №7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація.

5.3. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встанов-лених цим Кодексом.

5.4. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господар-ській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

6.1. Зі змісту поверхового плану будинку (а.с.8 зворот) та експлікації до плану будинку (а.с.9) вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 поділений на дві ізольовані квартири: квартира №1 складається з сіней 1-1 площею 5,5 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 6,8 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 8,0 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 9,0 кв.м. та веранди 1-І площею 4,1 кв.м.; квартира №2 складається з житлової кімнати 2-1 площею 16,9 кв.м. та веранди 2-І площею 8,2 кв.м. Між житловою кімнатою 1-3 площею 8,0 кв.м. та житловою кімнатою 2-1 площею 16,9 кв.м. відсутній прохід, між цими приміщеннями існує суцільна стіна. Зі змісту мотивувальної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 22 грудня 2016 року (а.с.52) вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 має ветхий технічний стан, фізичний знос його конструктивних елементів становить 73%. На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України наведені обставини не підлягають доказуванню. Водночас, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не подав жодного доказу на підтвердження того, що між житловою кімнатою 1-3 площею 8,0 кв.м. та житловою кімнатою 2-1 площею 16,9 кв.м. можливо облаштувати прохід, а також виконання вказаних будівельних робіт буде безпечним та не призведе до остаточного руйнування житлового будинку.

6.2. З фотографій, що містяться в матеріалах цивільної справи (а.с.39, 54, 55, 60), вбачається, що частина приміщень житлового будинку по АДРЕСА_1 не придатна ані для користування, ані для проживання. Ця обставина свідчить про те, що обраний позивачем спосіб користування житловим будинком порушить права іншого співвласника цього об`єкта нерухомого майна.

6.3. Крім того, зі змісту характеристики будинку, господарських будівель та споруд (а.с.9 зворот) вбачається, що домоволодіння по АДРЕСА_1 складається не тільки з житлового будинку «А-1», веранди «а-1» та веранди «а-2», а також сараю «Б», погребів «В» та «Д», хвіртки №3, воріт №7 та огорожі №8. Це свідчить про те, що житловий будинок не є самостійним об`єктом речового права. Чинним цивільним законодавством не передбачено такого способу захисту права, як встановлення порядку користування лише частиною, а не цілим домоволодінням. Ці обставини переконливо свідчать про те, що ОСОБА_1 обрав неналежний спосіб захисту. Йому належить звернутись до суду з позовом про встановлення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 .

6.4. З огляду на це суд вважає, що підстави для встановлення порядку користування спірним житловим будинком відсутні. Тому у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорцій-но розміру задоволених позовних вимог.

7.3. ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №33 від 9 липня 2019 року (а.с.1). У задоволенні пред`явленого позову відмовлено в повному обсязі.

7.4. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим будинком відмовити.

Повний текст рішення суду складений 1 лютого 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О.Борець