Справа № 240/895/15-ц
Провадження № 6/933/9/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2021 року смт. Олександрівка
Олександрівський районний суд Донецької області
у складі:
головуючого: - судді Попович І.А.
за участі:
представників ДВС - Павленко Л.В., Купінець О.С.
секретаря
судового засідання - Камак О.О.. Осадчої Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка заяву в.о. начальника Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Павленко Л.В., про звернення стягнення на нерухоме майно, стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , -
В С Т А Н О В И В :
15.06.2021 року до Олександрівського районного суду Донецької області надійшла заява в.о. начальника Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Павленко Л.В., про звернення стягнення на нерухоме майно, стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 .
Просить суд вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 боржника ОСОБА_2 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
В.о. начальника Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Павленко Л.В в судовому засіданні заяву підтримала, просила надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 боржника ОСОБА_2 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Суд, вислухавши представника ДВС, дослідивши та оцінивши долучені до подання письмові докази, дійшов до висновку, що подання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
03.02.2016 року Державним виконавцем відкрито виконавче провадження та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.17-18 ).
Згідно довідки Степанівської сільської ради від 09.08.2016 року № 280 (а.с.5) та листа «Олександрівського БТІ» від 03.03.2021 р. за вих. № 12 (а.с.4), станом на 01.01.2013 р. домоволодіння АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування житлового будинку від 03.10.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Олександрівської державної контори Звягіною А.Ф. зареєстровано в реєстрі за № 289 (а.с.10-11).
Згідно інформаційної довідки № 161741352 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником ОСОБА_2 нерухоме майно та земельна ділянка не зареєстровані (а.с.16).
Згідно частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
При розгляді справ вказаної категорії необхідно враховувати, що однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення. Немає сенсу в правосудді, якщо рішення судів не виконуються, а невиконання судових рішень є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до вимог п. 1.4 Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.95 р. № 56, державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів (додаток № 1), за рахунок коштів власників нерухомого майна.
Боржник зареєструвала право власності на житловий будинок в КП "Олександрівське БТІ" відповідно до вимог законодавства на момент його отримання.
Відповідно до вимог п. 1 Наказу МЮ України № 7/5 від 07.02.2002 р. "Про затвердження "Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно", до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ), створеними до набрання чинності Законом України від 11.02.2010 № 1878-VI (1878-17) "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Однак на порушення зазначених вимог, реєстратором КП Олександрівське БТІ державна реєстрація права власності боржника на домоволодіння АДРЕСА_1 , не проведена.
Враховуючи викладене, оскільки на момент вчинення виконавчих дій, у встановленому законом порядку, право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ,не зареєстровано, а в матеріалах справи є інформація, що підтверджує виникнення у боржника права власності на нерухоме майно, а саме: договір дарування від 03.10.1997 року посвідчений державним нотаріусом Олександрівської державної нотаріальної контори Звягіною А.Ф., зареєстрованого під № 289, боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує, а державний виконавець, у свою чергу, зобов`язаний вживати всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», для виконання рішення суду, суд вважає, що наявні підстави для задоволення подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, не зареєстроване в установленому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. 440 ЦПК України, ст. 48, 50 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Подання в.о. начальника Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Павленко Л.В., про звернення стягнення на нерухоме майно, стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , - задовольнити.
Звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 - житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Олександрівський районний суд Донецької області.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя Олександрівського
районного суду Попович І.А.