справа № 691/441/21
провадження № 2/691/417/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого-судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 03 листопада 2012 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаської області за актовим записом №112, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданим 03 листопада 2012 року. Прізвище до державної реєстрації шлюбу було ОСОБА_1 . Зареєстрований шлюб є перший. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим 03 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаської області за актовим записом №165. На сьогоднішній день з відповідачем однією сім`єю не проживають, він проживає в м.Києві, перебуває на заробітках. Подружні відносини між ними припинені з осені 2020 року. Причиною розпаду сім`ї є різний склад характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння і довіри. Сумісний побут з відповідачем вести не можливо через виникнення суперечок. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться. Одночасно із поданням позовної заяви про стягнення аліментів, подала позов про розірвання шлюбу. Наразі не працююча, має статус безробітної. Відповідач ухиляється від покладених на нього обов`язків утримувати дитину. Зокрема, відмовляється добровільно надавати кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів. Дитина повністю перебуває на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, витрачає кошти на свої потреби, інтересами дитини не цікавиться. На даний час відповідач офіційно ніде не працює, а тому офіційно зарплату та будь-які інші офіційні доходи не отримує, але працює в м.Києві, не офіційно, та отримує заробітну плату. Будь-які стягнення по виконавчих документах з відповідача не проводяться. У зв`язку з тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає, домовленостей з приводу сплати аліментів на дитину між ними не має, то для захисту прав дитини звернулася з позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідач, будучи вчасно та належним чином повідомленим про розгляд справи, у підготовче засідання не прибув, через канцелярію суду надав телефонограму від 07 червня 2021 року про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, заслухавши позивача, враховуючи зміст телефонограми відповідача у якій зазначив про визнання позову, відсутність від нього відзиву, заперечення, чи то клопотань про необґрунтованість позовних вимог, вбачає підстави до розгляду цивільної справи у підготовчому засіданні, згідно до ст.200 ЦПК України, та дослідивши докази у справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов"язок утримувати дітей є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька, причому обов"язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які полягають в обов`язку матері, батька утримувати дітей.

Згідно зі ст. ст. 1,17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Із досліджених судом доказів вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9). Згідно копії паспорта громадянина України Серії НОМЕР_4 , позивач ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

Сімейним Кодексом України, а саме ст.182 та Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 року, визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, і бере до уваги обставини у відношенні неповнолітньої дитини про її стан здоров`я, вік, потребу в належному харчуванні, забезпеченні одягом, відсутність здатності утримувати себе самостійно, та у відношенні відповідача, який, як зазначила позивач у позовній заяві, працюючий не офіційно, не має стягнень по виконавчих документах, домовленість про сплату аліментів між ними як батьками відсутня, питання утримання малолітньої дитини не вирішено, тому, слід, стягнути із ОСОБА_2 аліменти, як такого, що має можливість їх сплачувати на утримання дитини, чого він і не заперечив у змісті телефонограми до суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 908,00 грн., остільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Позов підтверджується: копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 ; копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 .

На підставі вищенаведеного, та керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 141, 200, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 06 травня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп на користь Держави, отримувач коштів Головне Управління Казначейства у Черкаській області територіальна громада м.Городище 2203010, банк отримувача Казначейство України, , МФО 899998 рахунок отримувача UA0023733, код класифікацій доходів бюджету 22030101.

Копію рішення направити відповідачу, для відому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко