Справа № 426/129/21
РІШЕННЯ

іменем України

14 червня 2021 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Встановив:

У січні 2021 року позивач пред`явила дійсний позов. В обґрунтування вимог зазначила, що перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2017 року. З часу укладення шлюбу, як сім`я вони не існували, кожен з них живе окремим життям. Сторони спільного сімейного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть та кожен має окремий бюджет. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Збереження шлюбу суперечить її інтересам та є для неї нестерпним. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 листопада 2017 року Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 127.

Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області Осіпенко Л.М. від 04 лютого 2021 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 01 березня 2021 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення в один місяць.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 27 квітня 2021 року заяву відповідача про відвід судді Осіпенко Л.М. було задоволено та передано цивільну справу № 426/129/21 до канцелярії суду для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 квітня 2021 року, після задоволення відводу судді Осіпенко Л.М. цивільна справа була передана до провадження судді Сватівського районного суду Луганської області Реки А.С.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що проти задоволення позовних вимог він заперечує.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23 листопада 2017 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 127, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_3 », чоловіка « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 23 листопада 2017 року (а.с. 3).

Шлюб позивача з відповідачем не склався. Шлюбні відносини між сторонами припинені.

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач на даний час хоч і проживають разом, але мають різні погляди на життя, на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, строк на примирення їм було надано ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 01 березня 2021 року, але примирення вони не досягли та позивач продовжує наполягати на задоволенні позовних вимог. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали у позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально.

Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України на користь позивача стягненню з відповідача підлягають судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріали справи містять посвідчення серії № НОМЕР_2 , видане 28 листопада 2016 року, котре свідчить про те, що відповідач ОСОБА_2 є учасником бойових дій.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Отже, системний аналіз наведених норм закону з врахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду свідчить про те, що у кожному випадку суди мають враховувати предмет та підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до неї особи).

ОСОБА_2 є відповідачем у цивільній справі про розірвання шлюбу.

Таким чином, даний позов не зачіпає порядку та обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій, тому з відповідача на користь позивача повинні бути стягнуті судові витрати по сплаті судового збору у розмірі908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 95, 141, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд,-

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 23 листопада 2017 року Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 127.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення було складено 15.06.2021 року.

Суддя А.С. Река