ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 88-ц/803/23/21 Справа № 211/639/20 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Кривий Ріг

справа № 211/639/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмонтажспецбуд»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонтажспецбуд» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонтажспецбуд» (надалі ТОВ «Укрмонтажспецбуд»), про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди в якому просив суд стягнути з ТОВ «Укрмонтажспецбуд» на свою користь заборгованість за нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 32551,37 грн. грн. 37 коп., середній заробіток за затримку виплати заробітної плати у розмірі 393 986,10 грн. 10 коп., моральну шкоду в розмірі 20000 грн. грн., документально підтверджені витрати на правничу допомогу адвоката та судовий збір в розмірі 2102 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонтажспецбуд» на користь ОСОБА_1 заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 27551 грн. 37 коп., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 04.09.2019 року по 31.03.2020 року в розмірі 18351 грн. 43 коп., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., судовий збір в розмірі 2102 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3200 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково, рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2020 року змінено в частині розміру стягнутого з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонтажспецбуд» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 04.09.2019 року по 31.03.2020 року та збільшено цей розмір з 18351 грн. 43 коп. до 25859 грн. 45 коп.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року. Нововиявленими обставинами зазначив те, що відповідно до отриманої ним довідки Пенсійного фонду форми ОК-5 від 22.01.2021 року заявнику стало відомо, що документи, що містяться в Пенсійному фонді відображають дохід, який відрізняється від довідки про розмір заробітної плати, яка надана Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрмонтажспецбуд», що призвело до зменшення розміру середньоденної заробітної плати, та як наслідок, зменшення належних заявнику виплат, оскільки за даними Пенсійного фонду форми ОК-5 від 22.01.2021 року середньоденна заробітна плата становить 331,17 грн., а не 266,59 грн.

Дослідивши матеріали справи, зміст заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Наведений у статті 423 ЦПК України перелік підстав для перегляду судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами, є вичерпним.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як зазначено у п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Як вбачається із матеріалів справи, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 розрахована судом апеляційної інстанції з дотриманням Порядку Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, за період з 01.07.2019 року по 31.08.2019 року, за 44 робочі дні на підставі довідки ТОВ «Укрмонтажспецбуд» № 69 від 20.11.2019 року (а.с.21), та встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складає 266,59 грн. (11730,06 грн. / 44 робочі дні =266,59 грн.).

Доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами про те, що відповідно до отриманої ним довідки Пенсійного фонду форми ОК-5 від 22.01.2021 року заявнику стало відомо, що документи, що містяться в Пенсійному фонді відображають дохід, який відрізняється від довідки про розмір заробітної плати, яка надана Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрмонтажспецбуд», що призвело до зменшення розміру середньоденної заробітної плати, та як наслідок, зменшення належних заявнику виплат, оскільки за даними Пенсійного фонду форми ОК-5 від 22.01.2021 року середньоденна заробітна плата становить 331,17 грн., а не 266,59 грн. не є нововиявленою обставиною, оскільки, на момент звернення до суду з позовом про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, а саме станом на 29.01.2020 року, позивач вважав за можливе прийняти в якості доказу по справі довідку ТОВ «Укрмонтажспецбуд» № 69 від 20.11.2019 року про заборгованість по заробітній платі.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип передбачає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 3.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.40).

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, не може бути поставлене під сумнів.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі «PRAVEDNAYA v. RUSSIA № 69529/01, § 27, 28, від 18 листопада 2004 року).

Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального права, доводи заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати чи змінити судове рішення, а доводи заявника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини - викладені у заяві, не відносяться до таких у розумінні ст. 423 ЦПК України і не є підставами для перегляду і скасування постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

Оскільки зазначені заявником в заяві обставини не є нововиявленими, у розумінні статті 423 ЦПК України і не мають як істотного, так і будь-якого значення для вирішення цієї справи, то у задоволенні заяви про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року за нововиявленими обставинами слід відмовити, а зазначену постанову залишити в силі

Керуючись ст. ст. 367, 374,382-384,423, 429 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року відмовити.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 14 червня 2021 року.

Головуючий:

Судді: