233 № 233/896/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/М о т и в о в а н е/

10 червня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Мішиної А. А., розглянувши цивільну справу №233/896/21 за позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_4 ,

третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, -

«про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням»,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій нею до суду позовній заяві просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 , пославшись на те, що є власником спірного житла, в якому зареєстровані відповідачі, які з часу реєстрації у цьому житлі не проживають і не користуються ним понад встановлений ст.405 ЦК України строк.

Судовою ухвалою від 14.04.2021 відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.37-38).

Позивачка у судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просить про розгляд справи у її відсутність з посиланням на підтримання позову у повному обсязі (а.с.4).

Відповідачі, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяви відповідачів про розгляд справи у їхню відсутність, що надійшли на адресу електронної пошти суду (від ОСОБА_2 як щодо себе, так і щодо своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на а.с.55, від ОСОБА_4 на а.с.56), з посиланням на визнання позову.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.94) з посиланням на підтримання висновку Органу опіки та піклування № 680/26 від 04.06.2021.

Внаслідок визнання відповідачем позову, суд, з огляду на положення ст.ст.200 ч.3, ст.206 ч.4 ЦПК України, уважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

З`ясувавши позицію сторін з приводу заявлених позовних вимог, дослідивши письмові докази по справі, суд дістає таких висновків:

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

За приписами ч.1 ст.156 ЖК України - члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що спірне житлове приміщення розташоване у будинку АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 є власницею цього будинку, що підтверджено нотаріально посвідченим 15.08.2003 договором купівлі-продажу жилого будинку (копія на а.с.11), а також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (копія на а.с.97).

За адресою спірного житлового приміщення зареєстровані як позивачка, так і відповідачі, що підтверджено довідкою Білокузьминівського старостинського округу Костянтинівської міської ради №66 від 22.02.2021 (а.с.13), відомостями Відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 19.03.2021 за №№938/09, №937/09, №939/09 (а.с.26,27,27), вселені в спірне житлове приміщення як члени сім`ї власника.

Відповідачі у спірному житловому приміщенні не проживають і ним не користуються з січня 2019 р., тобто понад встановлений діючим законодавством строк.

Ця обставина підтверджена актом житлового органу по перевірці паспортного режиму від 22.02.2021 №68 (а.с.12) і визнана відповідачами ОСОБА_2 як щодо себе, так і щодо своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог щодо відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , суд виходить з таких обставин:

По-перше, відповідачі не користуються спірним житловим приміщенням понад встановлений діючим законодавством строк без поважних причин, що ними підтверджено.

Відповідачка ОСОБА_2 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено даними її паспорта громадянки РФ (а.с.63-66), а також Договором № 448 (768) (російською) «резервирования жилого/нежилого помещения в «ЖК НАДЕЖДА» від 26.11.2018 (копія на а.с.57-60,90).

Відповідач ОСОБА_4 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджено даними його паспорта громадянина РФ (а.с.61-62).

По-друге, відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2008 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову (п.24).

Відповідачі позов визнали, таке визнання не суперечить діючому законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів).

Щодо вимог визнання таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якого представляє його мати ОСОБА_2 (копія свідоцтва про народження на а.с.69-70, 87), судом враховане таке:

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ч.1). Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч.2).

Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у надісланій ним на адресу Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради заяві висловився щодо обрання ним місця проживання, а саме - за адресою: АДРЕСА_2 , а також - щодо позову, проти задоволення якого не заперечує (а.с.92).

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий паспорт громадянина РФ, місцем реєстрації за яким зазначена адреса: АДРЕСА_2 (а.с. 89).

Ця адреса є також адресою постійного місця проживання матері неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відповідачки ОСОБА_2 , що підтверджено даними її паспорта громадянки РФ (а.с.63-66), а також Договором № 448 (768) (російською) «резервирования жилого/нежилого помещения в «ЖК НАДЕЖДА» від 26.11.2018 (копія на а.с.57-60,90).

За довідкою Муніципальної бюджетної загальноосвітньої установи середньої загальноосвітньої школи №21 ім. О. С. Пушкіна муніципальної освіти міста Новоросійськ від 29.04.2021 № 89 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у 8 «В» класі у 2020-2021 учбовому році на денній формі навчання (а.с.91).

Зазначеними документами підтверджений не лише факт постійного проживання ОСОБА_3 на території РФ, а також факт відсутності неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою спірного житлового приміщення понад річний строк.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради у наданому ним Висновку від 04.06.2021 №680/26 висловився про відсутність заперечень проти визнання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Висновок обґрунтований таким:

Зі слів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 у зазначеному будинку не проживали жодного дня та не проживають на теперішній час. Мати з дитиною на постійне проживання виїхали до Російської Федерації, повертатися до України намірів не мають, оскільки отримали громадянство іншої держави, мати працевлаштувалася, дитина відвідує навчальний заклад.

Мати дитини ОСОБА_2 під час засідання комісії з питань захисту прав дитини 02.06.2021 по відеозв`язку не заперечувала проти втрати її неповнолітнім сином ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , пояснюючи тим, що вона із сином у вказаному будинку з моменту реєстрації не проживали та в подальшому намірів проживати за вказаною адресою не мають. З 2019 року вони проживають у Російській Федерації у м. Новоросійську, мають там зареєстроване місце проживання. ОСОБА_3 має паспорт громадянина Російської Федерації, відвідує навчальний заклад.

Дитина ОСОБА_3 під час засідання комісії з питань захисту прав дитини по відеозв`язку підтримав мати та не заперечував проти зняття його з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , пояснюючи це тим, що в подальшому намірів повертатися до України та проживати за вказаною адресою не має.

ОСОБА_2 надала письмову заяву, в якій не заперечує проти зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , її неповнолітього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 , виданий 26.12.2020 код підрозділу 230-011 ГУ МВС Росії по Краснодарському краю. Зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 17.03.2020.

Згідно з довідкою від 29.04.2021 № 89 ОСОБА_3 дійсно навчається у муніципальному бюджетному загальноосвітньому закладі середня загальноосвітня школа № 21 імені О. С. Пушкіна муніципальної освіти м. Новоросійська у 8 класі.

Згідно з довідкою від 22.02.2021 № 66, наданою Білокузьминівським старостинським округом, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не проживають з січня 2019 року (а.с.93).

Цей Висновок Орну опіки та піклування суд вважає ґрунтовним, зробленим при повному, всебічному розгляді спірного питання та на підставі відомостей і документів, які стосуються справи.

За наведених обставин суд дістає висновку про наявність законодавчо визначених підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у повному обсязі, оскільки відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_3 не проживають у спірному житловому приміщенні та не користуються ним понад встановлений діючим законодавством строк без поважних причин, про що свідчить сукупність наданих доказів по справі, і що відповідачами підтверджено, у зв`язку з чим на підставі ч.2 ст.405 ЦК України вони мають бути визнані такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_3 ),

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_4 ),

третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, 260; ), -

«про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням» - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складений 14.06.2021.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя