КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6494/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Коцюрби О.П., Білич І.М.,

за участю секретаря судового засідання Верес Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року у складі судді Заставенко М.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, державного підприємства «Сетам», третя особа: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання акту про реалізацію предмета іпотеки, протоколу електронних торгів та проведених електронних торгів з реалізації квартири недійсними,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 ОСОБА_1 звернулася у суд із позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., ДП "СЕТАМ", третя особа ПАТ "Дельта Банк", в якому просила суд визнати недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки від 21.07.2020 року винесеного приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановлено Л.О. в рамках виконавчого провадження № 60040900; визнати недійсним протокол № 490728 проведення електронних торгів від 15.07.2020 року ДП "СЕТАМ"; визнати недійсними прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 , які відбулися через ДП "СЕТАМ" 15.08.2020 року.

Позов обґрунтовано тим, що представник боржника 20.08.2020 року вперше ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №60040900, яке перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. і дізнався про постанову про арешт майна (коштів) боржника, а також про реалізацію квартири АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_1 .

Значено, що в діях приватного виконавця та ДП "Сетам" щодо продажу з прилюдних торгів зазначеної квартири, наявні порушення, які суперечать вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та Порядку реалізації арештованого майна, а саме боржнику не було направлено постанови про відкриття виконавчого провадження та не було повідомлено про реалізацію квартири, оскільки всі повідомлення помилково направлялися на іншу адресу, а не на адресу позивача.

Винесена приватним виконавцем постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.04.2020 року не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Приватним виконавцем було порушено порядок звернення стягнення на майно боржника, не було спочатку реалізовано інше майно боржника (списання коштів, реалізація рухомих речей, транспортних засобів, земельних ділянок та будинку); порядок визначення вартості майна, оскільки огляд квартири для визначення її вартості ні приватним виконавцем, ні суб`єктом оціночної діяльності не проводився; порядок реалізації арештованого майна, так як до заявки про направлення майна на реалізацію не було долучено поштове повідомлення про отримання сторонами листа про визначення вартості майна, а ДП "СЕТАМ" не повідомило приватного виконавця про необхідність усунення цього порушення.

У порушення вимог Закону України "Про іпотеку", приватним виконавцем не отримана згода ТОВ "Український промисловий банк" па реалізацію квартири АДРЕСА_2 в рамках виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 753/16664/15 від 10.05.2016 Дарницького районного суду м. Києва, де стягувачем є ПАТ "Дельта Банк".

Виданий виконавчий лист не відповідає вимогами Закону України "Про виконавче провадження", тому приватний виконавець мав повернути його стягувачу без прийняття до виконання.

Постанова про відкриття виконавчого провадження також не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з даним рішенням категорично не погоджується, оскільки воно суперечить положенням ч.ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України (в частині відповідності рішення нормам матеріального права (Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті») та врахування висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного суду, вважає, що судом не повно та не всебічно досліджено обставини справи, і тому таке рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

В обґрунтування скарги, зазначено, що звернення стягнення на квартиру, в якій зареєстрована та проживає позивач відбулось з порушенням, оскільки в першу чергу мала відбутися реалізації іншого майна боржника (списання коштів, реалізації рухомих речей, транспортних засобів, земельної ділянки та будинку боржника).

Також звертала увагу суду на той факт, що відповідно до матеріалів виконавчого провадження, виконавець не направив постанову про арешт коштів боржника від 11.09.2019 року і до половини зазначених у постанові банках. Тобто, порушуючи вимоги ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець не здійснив заходів щодо перевірки коштів на рахунках в банках боржника та їх списання.

Крім того, зазначила, що з моменту відкриття виконавчого провадження, тобто з 11.09.2019 року і до 28.08.2020 року приватний виконавець ні разу не перевіряв майновий стан боржника і не направляв йому письмове повідомлення про намір здійснити такий опис.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановлено Л.О., вважає рішення Дарницького районного суду їй. Києва від 03.02.2021 року таким, що ухвалено з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, також обставини встановлені судом першої інстанції є доведеними та апелянтом не спростовуються, рішення ухвалене із правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить посилань на беззаперечні мотиви, що свідчили б про протиправність оскаржуваного рішення.

Колегія суддів, заслухавши адвоката Мельничука О.В. в інтересах ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. та Дроган О.В. в інтересах ОСОБА_2 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. перебуває виконавче провадження № 60040900 з виконання виконавчого листа № 753/16664/15, виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 10.05.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості у розмірі 1 506 685 грн 86 коп. (а. с. 161 - 162, 164 - 164а т. 1).

Постановою приватного виконавця від 16.04.2020 року було проведено опис та накладено арешт на майно боржника, а саме квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 178а - 179а т.1).

Постановою приватного виконавця від 27.04.2020 року було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ "Євроексперт Груп" для участі у виконавчому провадженні та зобов`язано надати письмовий звіт з експертної оцінки описаного та арештованого майна (а. с. 208 - 208а т. 1).

28.04.2020 року ТОВ "Євроексперт Груп" складено звіт, відповідно до якого вартість об`єкт оцінки становить 920 860,00 грн. (а. с. 208 б -215 т. 1).

28.04.2020 року приватним виконавцем на адресу боржника направлено лист із копією звіту про оцінку майна (а. с. 223 - 223а, 223б - 224, 224а т.1 ).

29.04.2020 року приватним виконавцем сформовано та направлено на адресу ДП "СЕТАМ" заявку на реалізацію арештованого майна (а. с. 225 - 225 а).

Відповідно до протоколу № 490728 від 15.07.2020 року електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 за стартовою ціною 736 688 грн відбулись, переможцем електронних торгів було визначено учасника 7 ОСОБА_2 (а. с. 227 - 227 б т.1).

Після чого, 21.07.2020 року приватним виконавцем складено Акт про реалізацію предмета іпотеки (а. с. 228 - 228 а т.1).

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що позов поданий до суду не до всіх відповідачів, які мають відповідати за даним позовом, стороною позивача не надано до суду доказів порушення порядку проведення електронних торгів, а дії державного виконавця у виконавчому провадженні мають самостійний порядок оскарження і не можуть бути підставою для визначення торгів недійсними.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 45-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що «відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

За змістом частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів.

Таким чином підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; повідомлення учасників торгів про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

На доведення своїх позовних вимог, як однієї з підстав для визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого іпотечного майна позивачка зазначала про порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» та неотримання частини процесуальних документів, що не давало їй змоги впливати на хід виконавчого провадження.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено загальні правові основи організації та діяльності виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки, в тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) як державного, так і приватного виконавця та порядок цього оскарження.

Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно з частиною другою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 затверджено Порядок реалізації арештованого майна, яким визначено правила проведення прилюдних торгів (надалі Порядок).

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів у формі електронних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими укладається відповідний договір.

Таким чином, у спорі про визнання недійсними прилюдних торгів до предмета доказування належить дотримання порядку проведення прилюдних торгів (Порядку № 2831/5), тобто правил які визначають процедуру підготовки, проведення електронних торгів.

В той же час порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Убачається, що ОСОБА_1 раніше зверталася у суд зі скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. про скасування постанови про відкриття провадження № 60040900, у задоволенні якої ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2021 року відмовлено.

Також позивачка зверталась зі скаргою на дій приватного виконавця зі скаргою, в якій просила скасувати постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.04.2020 року, яка ухвалою Дарницького районного суду м. Києва суду від 04.11.2020 року залишена без задоволення.

Таким чином, позивачка скористалась своїм правом та оскаржила дії приватного виконавця, в діях якого, відповідно до указаних ухвал, порушень не встановлено.

Встановлено, що переможець оскаржуваних прилюдних торгів ОСОБА_2 був залучений до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, за ініціативою суду при відкритті провадження, проте сторона позивача не звернулася до суду із клопотанням про залучення до участі у справі переможця торгів в якості співвідповідача.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону №606-ХІV) реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

При цьому, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду, що позивачем подана до суду позовна заява не до всіх відповідачів, які мають відповідати за даним позовом.

Доводи апеляційної скарги про те, що реалізація спірної квартири суперечить нормам Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не приймається судом до уваги, оскільки такі підстави не заявлялись та судом першої інстанції не розглядались.

Разом з тим, колегія суддів враховує й наявні у справі докази про те, що на праві власності позивача перебуває інше житлове приміщення - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_3 .

Інші, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно дослідив наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 14 червня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: