Номер провадження 2/754/3845/21
Справа №754/4480/21
03 червня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Зотько Т.А.,
за участі секретаря судового засідання Микитюк А.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу батька, -
Позивачка звернулась до Київського апеляційного суду з клопотання про визначення підсудності цивільної справи за позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу батька. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який надалі було розірвано. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач разом з малолітньою донькою мають намір у період її літніх та зимових канікул тимчасово виїхати за межі України до Туреччини, Єгипту та Російської Федерації з метою оздоровлення дитини, її відпочинку, культурного та освітнього розвитку, виховання, стимулювання вивчення іноземних мов та підготовки до самостійного життя, ознайомлення з іноземними культурами, відвідування визначних пам`яток природи, архітектури та закладів дитячого дозвілля. На даний час сторони не досягли згоди щодо можливості виїзду за межі України неповнолітньої дитини шляхом надання засвідченої в установленому порядку заяви другого з батьків, яка с обов`язковою, що унеможливлює позивачку разом з донькою тимчасово здійснити виїзд за межі України без згоди та супроводу її батька, оскільки останній не має можливості приїхати до Миколаївської чи сусідніх областей для здійснення зазначених дій. Таким чином, з урахуванням викладеного, так як обмеження права залишати будь-яку країну чинним законодавством не встановлені та зважаючи, що на теперішній час у відповідача відсутня можливість оформлення дозволу на виїзд дитини за межі України, а також з метою захисту прав та інтересів дитини, яка ще не досягла шістнадцяти років, позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.03.2021 р. визначено Деснянський районний суд м. Києва для забезпечення розгляду вказаної позовної заяви.
23.03.2021 вищевказана справа надійшла на адресу Деснянського районного суду м.Києва та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021 року була передана в провадження судді Зотько Т.А.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.03.2021 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 30.04.2021 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи сповіщена належним чином, на адресу суду подала заяву, зі змісту якої просила здійснювати розгляд справи за відсутності сторони позивача та постановити рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, на адресу суду подав заяву, зі змісту якої просив здійснювати розгляд справи у відсутності сторони відповідача та одночасно зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином.
Суд вважав за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який надалі було розірвано.
Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а/з № 07)
Так, як відповідач проживає в АР Крим, до України не приїжджає, позивач позбавлена можливості оформити дозвіл батьків на виїзд дитини за кордон.
Згідно статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Питання виховання дитини за вимогами статті 157 СК України вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно частини другої статті 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересування по території України лише за згодою батьків(усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Згідно частини другої статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері, оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 р., які визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин, їх аналіз свідчить, що виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон не обмежується законом, а законом тільки встановлюється певний порядок оформлення такого виїзду.
Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 р., яка набрала чинності для України 27.09.1991 р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно Принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
Таким чином, з огляду на те, що відповідач проживає на території АР Крим, на даний час до України не приїжджає, а відтак позивачка має певні труднощі в отриманні дозволу від батька на виїзд за межі України неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак з метою додержання інтересів дитини, забезпечення її гармонійного, духовного, морального розвитку та оздоровлення, приходжу до висновку що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст. 141, 154, 157 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 83, 89, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, , суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу батька - задовольнити.
Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України її неповнолітньої доньки- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Єгипту, Турції та Росії у період з 01.06.2021 по 31.08.2021 року та 25.12.2021 по 12.01.2022, без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з обов`язковим поверненням дитини до України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення суду виготовлено 14.06.2021.
Суддя: