Справа № 2-659/08
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2021 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лебедині заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна пожружжя та виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності;
11 вересня 2008 року Лебединським районним судом постановлена ухвала у справі №2-659/08 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна пожружжя та виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, якою було визнано мирову угоду укладену між стронами. Відповідно до якої відповідачем було передано позиваці право власності на 1/2 частину садиби, що розташована в АДРЕСА_1 . Вказана ухвала набрала законної сили 17.09.2008 року. Позивачка право власності на вказане майно не зареєструвала. Однак, на даний час змінилився порядок реєстрації права власності, оскільки в ухвалі суду не зазначені надвірні споруди, які входяь до складу садиби. Тому ОСОБА_1 просить суд ухвалити додаткове рішення у справі.
В судове засідання сторони не з`явилися, кожен окремо надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка наполягає на задоволенні вимог, відповідач не заперечує.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши обставини викладені в заяві позивачки суд приходить до наступних висновків.
Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно достатті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно достатті 10 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області 11 вересня 2008 року визнана мирова угода, укладена між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до якої ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину садиби, що розташована в АДРЕСА_1 , корову "Зорьку" одне порося та бройлерів у кількості двадцять п`ять штук.

За змістом ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині судового рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичнихобставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно відхарактеру справидавати відповідіна питання. У ній, зокрема, має бути зазначено: висново ксуду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено); висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні; вартість майна, яке належитьстягнути з відповідача, якщо привиконанні рішення присудженого майна у наявності не буде; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права; розподіл судових витрат; строк і порядок набрання рішеннямсуду законноїсили та його оскарження; у яких межах допускається негайне виконання рішення, коли суд зобов`язаний або має право його допустити.

Тобто в ухвалі не зазначено переліку майна, присудженого стороні.

За положенням статті 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430 цього Кодексу.

У разі ухвалення судом додаткового рішення, суд має з`ясувати чи дійсно наявні підстави для ухвалення додаткового рішення.

На даний час змінилися правила реєстрації, позивачка позбавлена можливості зареєструвати право власності на майно, оскільки не зазначений перелік майна, що підлягає реєстрації.

Таким чином, враховуючи наявність в матеріалах справи позову та доказів в обґрунтування заявлених вимог, не змінюючи при цьому самого судового рішення, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючисьст. 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №2-659/08 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна пожружжя та виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності.

Зазначити: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину садиби АДРЕСА_1 , яка складається із житлового будинку під літ. "А" дерев`яного 1958 року побудови загальною площею 82,3 кв.м. житловою площею 52.1 кв.м., погребу цегляного під літ. "п/г", веранди цегляної під літ. "а", сараю шлакоблочного під літ. "Е", літньої кухні шлакоблочної під літ. "Ж", гаражу цегляного під літ. "З", та огорожі під № 1-2.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційноїскарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Бакланов Р. В.