ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

28 січня 2021 року

м. Харків

справа № 638/8176/17

провадження № 22-ц/818/150/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги ОСОБА_1 та Вельковського Станіслава Володимировича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2019 року, ухвалене у складі судді Аркатової К.В.,

у с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ПАТ «ОТП Банк» т а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на її користь грошові кошти у сумі 56023,47 доларів США та 127966,41 гривень в якості повернення безпідставно отриманих грошових коштів та процентів за користування ними; стягнути солідарно з ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на її користь грошові кошти у сумі 263870,14 грн. в якості компенсації реальних збитків, понесених на поновлення порушеного права; стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у сумі 250 грн. в якості витрат, понесених на виготовлення технічної документації на квартиру; судові витрати покласти на відповідачів.

Позовна заява мотивована тим, що 21.12.2006 ОСОБА_2 придбав за договором купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Л.Є. за р. № 11695 квартиру АДРЕСА_1 . Цього ж дня вказана квартира передана в іпотеку ПАТ «ОТП Банк» в якості забезпечення зобов`язання розміром 27000 доларів США зі строком виконання до 21.12.2020. 12.04.2010 за заявою ПАТ «ОТП Банк» приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинений виконавчий напис № 3404 про звернення стягнення на предмет іпотеки. 12.11.2010 за договором відступлення права вимоги № 8893, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М., ПАТ «ОТП Банк» передав право вимоги до ОСОБА_2 на адресу ТОВ «ОТП Факторинг Україна». 19.08.2013 вона прийняла участь у прилюдних торгах, які проводило ПП «Нива В.Ш.» стосовно реалізації квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира придбана нею за ціною 235162,50 грн, зобов`язання боржника на той час номіноване у доларах США в розмірі 27000 доларів США, квартиру придбано за 29421 доларів США, тобто за ціною вище розміру основного зобов`язання. Зазначені кошти від реалізації квартири отримав ПАТ «ОТП Банк». Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21.05.2015 року визнаний незаконним виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнані недійсними протокол прилюдних торгів так акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. Грошові кошти у розмірі 29421 доларів США, які вона сплатила за правочином на користь ПАТ «ОТП Банк», що згодом визнаний недійсним судом, є з боку банку безпідставним набуттям і збереженням її майна, а тому вважає, що банк зобов`язаний повернути вказану суму валюти. Крім того, за користування коштами банк повинен сплатити суму 3 % річних, що складає 127966,41 грн. за період з 19.08.2013 до 19.10.2018. Розмір процентів за користування чужими грошима у доларах США встановлений саме у кредитному договорі, укладеному між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 , а саме з 23.11.2009 до 21.12.2020 встановлена відсоткова ставка 17,5 % річних, складає 26602,47 доларів США. Таким чином, загальна сума повернення на її користь з боку відповідачів у справі дорівнює 56023,47 доларів США. Оскільки вселитися у придбану квартиру вона не змогла, а іншого нерухомого майна не мала, вимушена була шукати інше житло для проживання, 01.11.2013 року уклала договір оренди квартири, плата за 38 місяців по 4000 грн. склала 152000 грн, за 12 місяців по 4500 грн. 54000 грн, а всього 206000 грн, що є її реальними збитками, які підлягають стягненню з відповідачів. Загалом на супутні та представницькі витрати, які вона оплатила, складають 55518,59 грн (перелік наведений у позові), а всього збитки дорівнюють 261518,59 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «ОТП Україна» повернути ОСОБА_1 грошові кошти отримані від реалізації предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 на суму 3% річних від суми вартості вказаної квартири за період з 21.05.2015 до моменту фактичного повернення грошових коштів.

Судове рішення мотивовано тим, що відпала правова підстава набуття права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру, отримання та користування банком грошовими коштами від реалізації спірного майна, у звязку з чим, у позивача наявне права вимоги на повернення цих коштів та 3 % річних за їх користування. Разом з тим, приймаючи до уваги наявність права вимоги у ОСОБА_1 , не доведеність належними та допустимими доказами розрахунок сум грошових коштів, які остання просить стягнути з відповідачів, суд вважає з метою захисту порушених прав вийти за межі заявлених вимог, визначивши такий спосіб захисту, який не суперечить закону, а саме зобов`язавши ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повернути позивачу кошти отримані від реалізації спірного майна з урахуванням 3 % річних від суми вартості квартири за період з часу набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. В апеляційній скарзі Вельковський С.В., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_3 посилаються на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що рішення суду ухвалене з порушенням вимог ст. 13 ЦПК України, тобто принципу диспозитивності, оскільки суд вийшов за межі позовних вимог без наявності правових підстав. Заборона виходу за межі позовних вимог також закріплена у ч. 2 ст. 264 ЦПК України. Виконати судове рішення у спосіб який задовольнив суд неможливо. Інші доводи апеляційної скарги аналогічні за змістом доводам позовної заяви.

Апеляційна скарга Вельковський С.В., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» мотивована тим, що судом першої інстанції порушено вимог ч. 2 ст. 264 ЦПК України. Позивач належними та допустимими доказами не довів розрахунок суми грошових коштів, які просить стягнути з ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Суд розгляну справу без участі органу державної виконавчої служби, який був продавцем арештованого майна. Суд, приймаючи рішення по суті спору, розглянув справу за відсутності відділу ДВС який є продавцем спірного майна, здійснив розподіл стягнутих грошових коштів, утримав на свою користь суму виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Розгляд справи за відсутності відділу ДВС призвів до неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.

В судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про витребування з виконавчої служби матеріали виконавчого провадження, а також договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів та генеральний договір на підставі якого спеціалізованою організацією приватне підприємство «Ніва- В.Ш.» здійснюється реалізація арештованого майна.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши клопотання в межах доводів апеляційної скарги та доводів якими учасники справи обґрунтовували свої вимоги і заперечення, вважає, що клопотання про витребування доказів підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частина 1 статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 20 травня 2015 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року змінено. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконним виконавчий напис, вчинений 19 квітня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 3404.

Визнано прилюдні торги, проведені 19 серпня 2013 року філією 21 ПП «Нива-В.Ш» такими, що проведені з порушенням вимог закону, визнати протокол проведення цих прилюдних торгів та акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 19 серпня 2013 року недійсними.

Визнано недійсним свідоцтво, видане 20 серпня 2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.А. про посвідчення права власності ОСОБА_1 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , зареєстроване в реєстрі за № 2872.

Ухвалено відновити право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування реєстрації права власності рішення залишено без змін.

Судовим рішенням встановлено, що 19.04.2010 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.. вчинено виконавчий напис, за яким звернено стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, переданого в іпотеку, задовольнити вимоги стягувача.

Постановами державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі Дзержинський ВДВС ХМУЮ) від 09 липня 2010 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, а від 02 березня 2010 року - призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Дзержинським ВДВС ХМУЮ реалізацію майна доручено філії 21 Приватного підприємства « Нива В.Ш.», про що укладено відповідний договір.

Згідно протоколу № 2113086 від 19.08.2013 року по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна предмету іпотеки, належного ОСОБА_2 , початкова ціна трикімнатної квартири, загальною площею - 64, 2 кв.м., житловою - 43,3 кв.м. АДРЕСА_1 -235162,50 грн. переможцем торгів стала ОСОБА_1 єдиний учасник прилюдних торгів, яка придбала квартиру за вказану суму.

19 серпня 2013 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції складено акт про реалізацію предмета іпотеки за 235162,50 грн.

На підставі вказаного акту про реалізацію предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , яка раніше належала ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 20 серпня 2013 року видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно вимог ст. 43 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції на час проведення електронних торгів, розподіл стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаної від реалізації майна боржника) здійснюється у такому порядку: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб; 3) у третю чергузадовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми; 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені державним виконавцем відповідно до вимог цього Закону. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється по мірі їх стягнення. що залишилася після сплати штрафів, повертається боржнику.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 року №870 « Про деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» Головне територіальне управління юстиції у Харківській області ліквідовано, а правонаступником Головного територіального управління юстиціїу Донецькій області, Головного територіального управління юстиції у Луганській області, Головного територіального управління юстиції у Харківській області є Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) є правонаступником Дзержинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що з метою повного та всебічного розгляду справи та враховуючи, що суд повинен сприяти встановленню фактичних обставин справи, клопотання представника позивач про витребування доказів підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 260, 261, 367 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про витребування доказів задовольнити.

Витребувати з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) матеріали виконавчого провадження за виконавчим написом № 3404, виданим 19.05.2010 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.; генеральний договір № 4, укладений 23.01.2012 між виконавчою службою та спеціалізованою організацією приватне підприємство «Нива-В.Ш», про реалізацію арештованого майна, на яке звернуто стягнення державним виконавцем при примусовому виконанні рішень; договір № 2113086/30, укладений 14.6.2013 між Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та філією 21 приватного підприємства «Нива-В.Ш.», про надання послуг з організації і проведенню прилюдних торгів.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий- О.Ю. Тичкова

Судді: О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук