Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

Справа №338/491/21

Провадження № 2/338/266/21

09 червня 2021 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Рибки Л.Я.,

з участю секретаря Полек Х.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Івано-Франківський обласний центр зайнятості, про розірвання трудового договору,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просить ухвалити рішення про розірвання трудового договору між працівником і фізичною особою, укладеного 08 лютого 2008 року між нею (позивачкою) та відповідачкою ОСОБА_3 як фізичною особою-підприємцем.

Ухвалою від 26 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, вказаною ухвалою до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Івано-Франківський обласний центр зайнятості.

На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 08 лютого 2008 року між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено безстроковий трудовий договір, зареєстрований в Болехівській міській філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, на підставі якого вона прийнята на посаду бухгалтера. Після укладення вказаного трудового договору вона не приступила до виконання своїх обов`язків через недосягнення згоди щодо об`єму роботи, який на неї хотіла покласти роботодавець. Надалі вона не цікавилась подальшою долею вищезазначеного трудового договору. На даний час у неї виникла необхідність працевлаштування та вона дізналась, що досі перебуває в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 , що договір від 08 лютого 2008 року між ними не розірваний. 01 серпня 2014 року ФОП ОСОБА_3 припинила свою підприємницьку діяльність. З огляду на викладене, посилаючись на положення ст. 21, 24, 36, 38 КЗпП України, Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, просила розірвати трудовий договір, укладений 08 лютого 2008 року між нею ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд позов задоволити та не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи. Зауважила, що фактично у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_3 не перебувала у зв`язку з сімейними обставинами, самостійно розірвати трудовий договір не може, оскільки місцезнаходження відповідачки їй не відоме. Стягувати з відповідачки понесені судові витрати не бажає.

Представник третьої особи Івано-Франківського обласного центру зайнятості в судовому засіданні пояснила, що відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08 червня 2001 року за №260 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110 (з подальшими змінами та доповненнями), провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише в разі звернення обох сторін трудових відносин з відповідними документами, а в разі відсутності однієї з сторін - лише за рішенням суду. Посилаючись на вимоги ст. 21, 36, 38 КЗпП України вважала, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити.

Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку - шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Повідомлення ОСОБА_3 про розгляд справи здійснено також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України. Крім того, інформація щодо розгляду даної справи наявна на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади. Про причини неявки відповідачка суд не поінформувала, своїм правом на подання відзиву не скористалась, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від неї не надходило.

З огляду на викладене, відповіднодо ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивачки та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Болехів Івано-Франківської області між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено безстроковий трудовий договір, на підставі якого остання прийнята на посаду бухгалтера, з помісячною платою в розмірі мінімальної заробітної плати, що підтверджується завіреною копією трудового договору (а.с. 3).

Згідно з витягом від 15 квітня 2021 року ОСОБА_3 11 липня 2006 року зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 відбулась 01 серпня 2014 року (а.с. 5).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 11 вересня 2010 року, актовий запис №1. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_8 " (а.с. 8).

Вирішуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції України гарантується кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно зі ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Однією з підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору за ініціативою працівника (п. 4 ч. 1 ст.36 КЗпП України).

Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08 червня 2001 року за №260, передбачено, що у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору.

Зняття державною службою зайнятості з реєстрації трудового договору проводиться за умови подання фізичною особою-підприємцем (або за дорученням уповноваженою нею особою) та працівником двох примірників трудового договору.

З дослідженої в судовому засіданні копії безстрокового трудового договору від 08 лютого 2008 року та копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видно, що позивачка є працевлаштованою на посаду бухгалтера у відповідачки ОСОБА_3 , діяльність якої як фізичної особи-підприємця припинена.

Таким чином, на час розгляду справи судом трудові відносини між сторонами не припинені, процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана.

Позивачка ОСОБА_1 не має можливості реалізувати своє право на припинення трудового договору у визначеному законодавством порядку, що порушує її право на працю, отже таке підлягає захисту в судовому порядку.

За таких обставин суд вважає заявлені вимоги щодо розірвання трудового договору між працівником і роботодавцем обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати за клопотанням позивачки залишити за нею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 259, 263 - 265, 279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Івано-Франківський обласний центр зайнятості, про розірвання трудового договору задоволити.

Розірвати трудовий договір, укладений 08 лютого 2008 року між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , зареєстрований в Болехівській міській філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивачкою заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, вищевказані строки обчислюються з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа: Івано-Франківський обласний центр зайнятості, місцезнаходження: 76002, м. Івано-Франківськ, вул. Деповська, 89 "а", ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03491062.

Повний текст рішення складено 14 червня 2021 року.

Суддя Л.Я. Рибка