Справа № 682/775/21
Провадження № 2/682/456/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2021 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря Придачук Г.Л., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об`єднання» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
06.04.2021 до суду надійшов позов від КП «Славутське ЖКО» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримала.
Представник відповідача та відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечили з викладених у відзиві підстав.
Інші відповідачі будучи належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши пояснення осіб які прибули, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживачів. Так, правом споживача є одержання вчасно та належної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами укладених договорів, а обов`язком оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а також укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.
Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.
Як передбачено ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняться від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Частиною першою статті 10 Закону встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Згідно п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 р. № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Статтею 20 вказаного Закону встановлено, що тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством
Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Обов`язок споживача теплової енергії укласти договір із теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії передбачено ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання».
Разом з тим відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з теплопостачання, оскільки, відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом право власності на житло від 28 липня 1998 року (а.с. 8). Окрім того, відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 значаться зареєстрованим за вказаною адресою. Тобто відповідачі як споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані здійснювати оплату наданих послуг.
Посилання відповідачів на те, що їхня квартира відключена від мережі теплопостачання та не обслуговується КП «Славутське ЖКО», а нарахування заборгованості є неправомірним, не враховується судом, оскільки у матеріалах справи наявне рішення Славутського міськрайонного суду від 19 листопада 2020 року, яким відмолено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до КП «Славутське ЖКО» про зобов`язання припинення нарахування коштів за неотримані послуги з теплопостачання та скасування нарахованої заробітної плати, яким встановлено, що позивач ( ОСОБА_4 ) не надав суду доказів того, що відключення від центрального опалення ним здійснено у спосіб визначений чинним на момент відключення законодавством. Суд прийшов до висновку, що при встановленні індивідуального опалення позивач самовільно розпорядився системою опалення у своїй квартирі, яка має безпосередній системний зв`язок із централізованим опаленням усього будинку. Судом було встановлено, що відключення від мережі централізованого опалення здійснена позивачем неправомірно, у зв`язку із чим нарахування заборгованості за послуги з теплопостачання є обґрунтованими. Вказане рішення суду в апеляційному порядку не скасовано та набрало законної сили.
Разом із тим відповідачі вказують на необхідність застосування у даній справі строків позовної давності, оскільки розрахунок заборгованості позивачем проведено із 2014 року.
Суд враховує, що відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 257 загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.
За таких обставин з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1215,36 грн. судового збору (2270 х 53,54%) : 100.
На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 7,10, 14, 18, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 509, 526 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 141, 258, 259, 265, 353, 355 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь КП «Славутське ЖКО» 1215,36 грн. (одна тисяча двісті п`ятнадцять гривень 36 коп.) судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.