Справа № 157/137/21
Провадження №2/157/124/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Семенюк О.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позов обґрунтовано тим, що з 24 вересня 2010 року по 15 жовтня 2020 року позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем. За час шлюбу в них народилося четверо дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає і надавати у добровільному порядку відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та виїздить на сезонні роботи за кордон, від чого має стабільний дохід, який дає йому змогу брати участь в утриманні своїх дітей. Позивачка не в змозі самостійно забезпечити належний рівень життя спільних дітей, їх повноцінне харчування та витрати на навчання. На час звернення до суду з даним позовом обов`язок по утриманню дітей позивачка виконує фактично одна, без допомоги їх батька.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_4 , сина ОСОБА_5 , дочки ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що з початку 2020 року, а саме моменту її звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, відповідач не бере участі в утриманні своїх дітей. За цей час його мати ОСОБА_8 лише двічі відвідала їх та принесла гостинці. Будь-яких дій, що свідчать про утримання відповідачем своїх дітей, він не вчиняє. Зазначені в наданих відповідачем товарних чеках продукти харчування є або непридатними для споживання дітьми, або не були передані дітям взагалі. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що відповідач постійно надає допомогу дітям через свою матір. Особисто дітей не відвідує аби зайвий раз не створювати конфлікту в них на очах і не травмувати їх. На підтвердження належного утримання своїх дітей позивач надав товарні чеки та квитанції про придбання продуктів харчування, одягу та іграшок. Просить відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що її син ОСОБА_3 регулярно дає їй кошти, на які вона купує продукти харчування та відносить його дітям. Відповідач мало відвідує своїх дітей, оскільки позивачка одразу провокує сварку та викликає поліцію. Можливості поспілкуватися з дітьми та дізнатися про їх нагальні потреби в них немає, оскільки позивачка не дає можливості бачитися з дітьми, блокує їх телефони.

Свідок ОСОБА_9 показав, що проживає однією сім`єю з ОСОБА_1 . Вони спільно виховують її дітей від першого шлюбу, а також їх спільну дочку ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_3 проживав разом із ними, він жодного разу не поніс витрати на утримання свої дітей, не оплатив комунальних послуг. Лише після звернення позивачки з даним позовом він та його родина почали таємно підкидати продукти харчування. Мати позивача лише один раз 11 березня 2021 року відвідала дітей та принесла гостинець. Відповідач двічі відвідав дітей у квітні та двічі в травні, останнього разу привіз велосипед. Проте, обсяг допомоги та регулярність її надання не свідчать про належне утримання ОСОБА_3 своїх дітей.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні повідомила, що є старостою сіл Тоболи та Старі Червища, які входять до складу Прилісненської об`єднаної територіальної громади. Колишню сім`ю ОСОБА_12 вона знає добре та спостерігає за нею, оскільки в 2020 році судом неодноразово розглядалися спори між сторонами, в яких вона брала участь як свідок. Після розлучення ОСОБА_12 діти залишилися проживати з матір`ю, яка їх утримує одна. Діти мають належні умови для проживання та навчання. У квітні 2021 року вона разом із членами відповідної комісії Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району відвідала будинок позивачки з метою перевірки умов проживання неповнолітніх дітей, в ході якої зауважень щодо утримання дітей не було.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, показання свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що батьками неповнолітніх ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Даний факт підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 8, 9, 10, 11).

Як вбачається з копії рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області по справі №157/63/20 зареєстрований сторонами 24 вересня 2010 року в Новочервищанській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області шлюб було розірвано 15 жовтня 2020 року (а.с. 6).

Діти перебувають на повному утриманні матері, що встановлено з довідок, виданих виконавчим комітетом Прилісненської сільської ради Волинської області 01 березня 2021 року №667, 668 (а.с. 38, 39), а також підтверджується показаннями допитаної в судовому засіданні старости сіл Тоболи та Старі Червища Прилісненської ОТГ Камінь-Каширського району Волинської області ОСОБА_11 .

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей нарівні з позивачкою.

Із показань допитаних у суді свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що батько дітей ОСОБА_3 надає допомогу своїм дітям шляхом забезпечення їх продуктами харчування, одягом та іграшками. Наведене підтверджується доданими ним до справи товарними чеками та квитанціями про придбання цих товарів (а.с. 28, 29, 30, 31, 32, 43, 55, 56, 57, 58).

Однак, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд вважає, що обсяг та періодичність наданої відповідачем допомоги не є достатніми для висновку про належне забезпечення ним своїх дітей. Сам факт добровільного надання батьком допомоги своїм дітям не є підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення з нього аліментів на їх утримання, оскільки утримання дітей є безумовним обов`язком батьків, що випливає зі змісту ст. 180 СК України.

У відповідності до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, беручи до уваги обраний позивачкою спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ч. 1 ст. 184 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров`я відповідача, оцінюючи його матеріальне становище, наявність постійного доходу, відсутність інших утриманців, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», визначає аліменти в розмірі по 1250 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 січня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 908 (дев`ятсот) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне ім`я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивачка ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий: Б. С. Гамула