Справа № 214/5364/20
2/214/307/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 квітня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Малаховської І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Перог Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, цивільну справу № 214/5364/20 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу,-

Установив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТА «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за централізоване опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з жовтня 2013 року по липень 2020 року в розмірі 28 680,22 грн., інфляційні втрати 2 784,57 грн. та 3% річних 1 511,41 грн., всього 32 976,20 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що АТ «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги щодо здійснення постачання теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання населенню. Позивач свої зобов`язання виконав, надав послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання. А відповідачі зобов`язані оплатити отримані послуги. В наслідок неналежного виконання зобов`язань, щодо здійснення оплати за надані послуги у відповідачів у період з 01.10.2013 року по 01.07.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 28 680,22 грн. Оскільки заборгованість відповідачі в добровільному порядку не погашають, а з приводу її наявності між сторонами існує спір, тому представник позивача, діючи в інтересах АТ «Криворізька теплоцентраль», вимушена звернутися до суду.

3.Від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду відзив не надходив. Однак остання надала до суду заяву в якій зазначила, що просить суд закрити провадження по даній справі, в зв`язку з тим, що минув строк позовної давності який застосовується в тому числі і для комунальних боргів - 3 роки та просила відмовити в задоволені такого позову. Також звертає увагу суду на те, що позивач висуває вимогу про стягнення з неї заборгованості з жовтня 2013 року , коли самим ж позивачем надається довідка цього позову про те, що вона прописана за даною адресою з 20.10.1014 року, також не надано довідку про помісячні тарифи на оплату; розрахунки не звірені посадовими особами; не долучено договір з власником квартири.

Крім того зазначає, що факт реєстрації місця проживання не являється фактом фактичного проживання особи. Нею неодноразово були прийняті намагання отримати акт звірки нарахувань оплат, але позивач відмовив їй , аргументуючи тим, що вона не є власником житла. Крім того, зазначає що позов пред`явлений поза межами позовної давності, та посилаючись на ч.4 ст.267 ЦК України просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заяви та клопотання учасників справи.

4.Представник позивача до зали судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.

5.В поясненнях відповідач, посилаючись на ч.4 ст.267 ЦК України просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

6.Представник позивача, разом з позовною заявою заявила клопотання про витребування доказів, а саме з Державної фіскальної служби України інформацію щодо РНОКПП. Суд, дослідивши матеріали справи та клопотання про витребування доказів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача в порушення вимог п. 2) ч. 2 ст. 84 ЦПК України не зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Процесуальні дії у справі.

7.14 вересня 2020 року судом відкрито провадження у справі та прийнято позовну до розгляду.

Обставини справи, встановлені судом.

8.Відповідно до довідки наданої АТ «Криворізька теплоцентраль» власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , , однак вона з 20.05.2003 року знята з реєстрації за вищезазначеною адресою. В свою чергу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за вищезазначеною адресою з 20.10.2014 року та, відповідно, є споживачем послуг, які надається позивачем ( а.с. 6).

9.Згідно розрахунку наданого позивачем, заборгованість відповідача по оплаті за централізоване опалення за період з жовтня 2013 року по жовтень 2020 року склала 28 680,22 грн., інфляційні втрати 2 784,57 грн. та 3% річних 1 511,41 грн. ( а.с.7;8;9)

Джерела права й акти їх застосування.

10.Відповідно до ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

11.Відповідно до вимог ст.ст.11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

12.Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Аналогічні положення передбачала ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в попередній редакції закону).

13.Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

14.Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV.

15.Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

16.Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

17.Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін.

18.Згідно статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

19.Статтею 525 ЦК України передбачено що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

20.Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

21.Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду.

22. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року.

23.Таким чином відповідач є споживачами послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником та виробником теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання за адресою: квартира АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

24.Суд приймає до уваги твердження представника позивача, що протягом періоду з жовтня 2013 року по липень 2020 року позивач свої зобов`язання по наданню житлово-комунальних послуг з централізованого опалення виконував належним чином.

25.Однак, суд не приймає розрахунок заборгованості наданий представником позивача, оскільки з довідки абонентського відділу АТ «криворізька теплоцентраль» та довідки про реєстрацію місця проживання особи наданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 зареєстрована з 20.10.2014 року.

Таким чином, суд вважає, що з 20.11.2014 року у позивача виникло право вимагати від відповідача, як споживача комунальних послуг по центральному опаленню, погашення заборгованості за надані послуги з 20 жовтня 2014 року.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з 11.2014 року по 09.2017 в розмірі 3692,78 грн. з розрахунку: 364,27 грн. +535,67 грн. + 660,62 грн. + 541,01 грн. + 483,90 грн. + 305,26 грн. +103,09 грн. + 613,33 грн. +914,46 грн. + 1262,28 грн. +1176,16 грн. +838,59 грн. + 445,87 грн. +370,51 грн. +1232,01 грн. + 2420,21 грн. + 2010,60 грн. + 2643,28 грн. + 1707,89 грн. ( сума нарахована до сплати ) -145,25 грн. -703,09 грн. -370,51 грн. ( сума перерахунку) 150,00 грн. - 550,00 грн. 400,00 грн. ( сума оплати) 3126,42 грн. 854,66 грн. 854,66 грн. -193,58 грн. 734,50 грн. 1604,54 грн. -164,54 грн. 1816,66 грн. -1827,82 грн. ( нараховано субсидії)

З 10.2017 року по 07.2020 року в розмірі 23 022,73 грн. з розрахунку 25 119,71 грн. нарахована сума заборгованості 1 137,25 грн. перерахунок 400 грн. оплата 559,73 грн. субсидія.

Таким чином загальна сума заборгованості відповідача перед позивач складає 26 715,51 грн.

З урахування суми заборгованості та середнього індексу інфляції, компенсація за інфляційні втрати складає 2 628,02 грн. з розрахунку:

-за період з 12.2014 року по 07.2020 року - 163,54 грн.;

-за період з 01.2015 року по 07.2020 року 233,04 грн.;

-за період з 02.2015 року по 07.2020 року - 386,44 грн.;

- за період з 03.2015 року по 07.2020 року 99,69 грн.

-за період з 04.2015 року, 07.2020 року 31,86 грн.

-за період з 06.2015, 12.2015 року. 01.2016 року, 02.2016 року, 03.2016 року , 04.2016 року, 05.2016 року, 06.2016 року 12.2016 року, 01 2017 року по 07.2020 року інфляційні втрати відсутні;

-за період з 02.2017 року по 07.2020 року 218,44 грн.;

-за період з 03.2017 року по 07.2020 року 49,51 грн.;

-за період з 04.2017 року по 07.2020 року - 190,08 грн.;

-за період з 05.2017 року по 07.2020 року 379,32 грн.;

-за період з 06.2017, 12.2017 року по 07.2020 року інфляційні втрати відсутні;

-за період з 01.2018 року по 07.2020 року 167,75грн.;

-за період з 02.2018 року по 07.2020 року 173,26 грн.

-за період з 03.2018 року по 07.2020 року 156,46 грн.;

-за період з 04.2018 року по 07.2020 року 159,63 грн.;

-за період з 05.2018, 06.2018, 12 2018 року по 07.2020 року інфляційні втрати відсутні.

-за період з 01.2019 року по 07.2020 року 23,71 грн.;

-за період з 02.2019 року по 07.2020 року 54,37 грн.;

-за період з 03.2019 року по 07.2020 року 48,37 грн.;

-за період з 04.2019 року по 07.2020 року 33,42 грн.;

-за період з 05.2019 року по 07.2020 року 15,00 грн.;

-за період з 06.2019 року по 07.2020 року 0,17 грн.;

-за період з 10.2019 року, 11.2019 року, 12.2019 року по 07.2020 року - інфляційні втрати відсутні;

-за період з 01.2020 року по 07.2020 року 9,45 грн.;

-за період з 02.2020 року по 07.2020 року 10,18 грн.;

-за період з 03.2020 року по 07.2020 року 12,82грн.;

-за період з 04.2020 року по 07.2020 року 11,53 грн.;

-за період з 05.2020 року по 07.2020 року 2,41 грн.;

Згідно п. 18 правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

З урахування п. 18 Правил три відсотка річних за прострочення грошового зобов`язання відповідача перед позивачем по оплаті за надані житлово-комунальні послуги за спірний період необхідно рахувати починаючи з 21.11.2014 року.

За таких обставин, три проценти річних за період з 21.11.2014 року по 21.05. 2020 року становить 1500,56 грн. з розрахунку: 24,46 грн.+36,35 грн. + 63,02 грн. + 17.79 грн. + 7,06 грн. +84, 27 грн. + 19.54 грн. +80,29 грн. +163,82 грн. +99,73 грн. +114,44 грн. +109,51 грн. + 122,66 грн. +129,33 грн. +33,67 грн. +80,66 грн. + 72,49 грн. +71,41 грн. +68,21 грн. +6,18 грн. +8,23 грн. +21,40 грн. +22,58 грн. +17.25 грн. +12,08 грн. +4, 68 грн.+1,05 грн.

26.Суд не може погодитися із твердженням відповідача, що не вона, а власник квартири має обов`язок з оплати спожитих ним комунальних послуг. Згідно довідки абонентського відділу АТ «Криворізька теплоцентраль» власники житла ОСОБА_2 знята з реєстрації 20.05.2003 року та не має зареєстрованого місця проживання за даною адресою з 13 лютого 2001 року (а.с.6).

27.Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

28.Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

29.Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.

30.Відповідач ОСОБА_1 , з 20.10.2014 року по день винесення судом рішення зареєстрована за вищезазначеною адресою та споживає комунальні послуги з теплопостачання та відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має обов`язок з їх своєчасної оплати.

31.Доводи відповідача, що вона не проживає за спірною адресою, не мають правового значення для вирішення даного спору, з огляду на наступне.

32.Так, відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

33.Як вбачається з матеріалів справи, позивачем АТ «Криворізька теплоцентраль» надано суду належні та допустимі докази про те, що ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 з 20.10.2014 року по день винесення рішення судом, тому зобов`язана вносити плату за надані житлово-комунальні послуги.

Натомість, відповідачка ОСОБА_1 , заперечуючи проти заявлених позовних вимог та зазначаючи що вона не проживає за даною адресою та не є споживачем послуг, що надаються позивачем, не надала суду першої інстанції жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своєї позиції.

34.Надану відповідачем роздруківку з офіційного сайту ДП «Криворізька теплоцентраль», суд не приймає до уваги, оскільки лист на ім`я генерального директора складався від ОСОБА_2 , на не має жодного відношення до відповідача ОСОБА_1 .

35.Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає таке.

36.Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

37.Частиною четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

38.Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

39.Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

40.Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

41.До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі № 3-269гс16.

42.У Постанові Верховного Суду від 08 листопада 2020 року у справі № 6-2891цс18 вказано, що відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою».

43.Матеріали справи свідчать про те, що відповідач, у період з 12.2014 року по 06.2018року, частково виконувала свої обов`язки по оплаті послуг з централізованого опалення, які фактично їй були надані АТ «Криворізька теплоцентраль»), які не перевищували суми нарахування за поточний місяць, однак в вересні 2018 року відповідачем було здійснено погашення заборгованості в сумі 200 грн. за відсутності нарахування позивачем, що в силу вимог ст. 264 ч.1 ЦК України, свідчить про переривання строку перебігу позовної давності.

44.За таких обставин, клопотання відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності не підлягає задоволенню.

45.Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що обставини, на які посилається представник позивача, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

25. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (а.с.1).

26. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1954,86 грн.

Керуючись 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму боргу за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 26 715,51 грн. грн., інфляційні втрати в розмірі 2 628,02 грн. та три відсотки річних в розмірі 1500,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1954,86 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про сторін:

Позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», вул. Електрична, буд. 1, м. Кривий Ріг,IBAN НОМЕР_2 , ІПН 33;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя І.Б. Малаховська