П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021року м. Київ

Справа № 752/6203/21

Провадження: № 22-ц/824/9383/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Іванової І.В., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Ольшевської І.О.,

у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що предметом даної заяви є стягнення аліментів, а тому згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України вона як заявниця має право на звернення до суду за своїм місцем проживання.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 25 травня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України від інших учасників справи не надходив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив із положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України, згідно яких позови до фізичної особи пред`являються за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Ураховуючи, що боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Голосіївського району м. Києва, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною першою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною 1 статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить про те, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Суд не має право обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Згідно матеріалів справи, зареєстрованим місцем проживання заявниці ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , а боржника: АДРЕСА_1 .

Ураховуючи те, щоу даній справі цивільним процесуальним законодавством надано позивачу (заявнику) право обирати суд, до якого вінмає намір подати позов, ОСОБА_1 , як заявниця, використавши таке право, звернулась до суду за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Вищезазначене залишилось поза увагою суду першою інстанції, а тому висновок про відмову у видачі судового наказу є помилковим.

Оскільки судом першої інстанції допущені порушення норм процесуального права, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року підлягає скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді І.В. Іванова

А.А. Пікуль