Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/2560/21
Провадження № 2-зз/711/22/21
У Х В А Л А

28 травня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Позарецької С.М.

при секретарі - Осадчої А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі б/н по ухвалі від 05.02.2021р., -

в с т а н о в и в :

До суду від ОСОБА_1 надійшла заява про зняття арешту з всього майна, що їй належить, який був накладений на підставі ухвали б/н від 05.02.2001р. Придніпровським місцевим судом міста Черкаси. Зазначено, що вона у листопаді 2020р. дізналась про те, що на підставі вказаної ухвали накладено арешт на все її майно. При цьому, вказує, що з 14.05.2001р. по даний час на підставі свідоцтва про придбання 1/2 частини станції техобслуговування з прилюдних торгів вона є власником комплексу майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Про те, що відбувалися будь-які судові справи між ОСОБА_2 та державним виконавцем ДВС Черкаського району про визнання проведення прилюдних торгів недійсними, як вказує, заявнику не було відомо.

В зв`язку з тим, що вона не має жодних зобов`язань, а при винесенні рішення було відсутнє вирішення питання щодо зняття арешту на майно, яке їй належить, просить зняти вказаний арешт з майна. Крім того, вважає, що порушуються її майнові права.

В судове засідання заявник не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення за таких підстав:

встановлено, що відповідно до свідоцтва про придбання Ѕ частини приміщення станції техобслуговування з прилюдних торгів від 14.05.2001р., що посвідчене приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудка Г.І., ОСОБА_1 належить право власності на майно, яке складається з Ѕ частини приміщення станції технічного обслуговування столярного цеху, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 60,3кв.м. і була придбана останньою за 1420грн. У свідоцтві зазначено, що раніше частина приміщення станції техобслуговування належала ОСОБА_3 на підставі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І. 27.01.2000р. по р.№96, виданого приватним нотаріусом Дудкою Г.І. 25.12.2000р. по р.№2626. Крім того, встановлено, що право власності на об`єкт нерухомості зареєстроване в ЧООБТІ 29.12.2000р. №3.

Відповідно до даних інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером 5014841, зареєстрованого 24.05.2007р. Черкаською районною державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: ухвала б/н, 21.12.2001, Придніпровський місцевий суд м. Черкаси, об`єктом обтяження є Ѕ частина станції техобслуговування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, власником вказана ОСОБА_1 .

Крім того, за цією ж інформацією, за реєстраційним номером 5015122, зареєстрованого 24.05.2007р. Черкаською державною нотаріальною конторою на підставі обтяження ухвали б/н, 21.12.2001р., Придніпровський місцевий суд м. Черкаси, об`єктом обтяження є невизначене майно, все майно власника ОСОБА_1 .

За дослідженими матеріалами цивільної справи №2-267/02, судом встановлено, що 22.05.2001р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Черкаського району про визнання дій ДВС Черкаського району незаконними, на підставі ст. 145 ЦК України просить витребувати продажу частину майна.

Ухвалою суду від 21.05.2001р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 17.07.2001р. позовну заяву прийнято до провадження суду.

Ухвалою Придніпровського місцевого суду м. Черкаси (суддя Безверхий І.В.) від 21.12.2001р. вбачається, що по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця державної виконавчої служби Черкаського району незаконними та визнання проведення прилюдних торгів спеціалізованим державним підприємством «Укрспецюст» від 14.05.2001р. недійсними, - накладено арешт на Ѕ частину станції техобслуговування, яку переобладнано в столярний цех, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на все її обладнання, що знаходиться на території цієї станції.

Ухвалою суду від 04.03.2002р. позовну заяву ОСОБА_2 по причині повторної неявки в судове засідання позивача, залишено без розгляду, на підставі п.4 ст. 229 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) з-за повторної неявки позивача в судове засідання. Вказане судове рішення є тим, що набрало законної сили.

При цьому, слід зазначити, що вказані судові рішення є такими, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Учасники справи - це суб`єкти цивільних процесуальних правовідносин, які наділені юридичною заінтересованістю, що визначає їх правовий статус при розгляді й вирішенні цивільної справи. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ст. 42 ЦПК України).

Враховуючи норми ст. 450 ЦПК, учасниками розгляду скарги, що подається в порядку ст. 447 ЦПК України, - є стягувач, боржник і державний виконавцць або інша посадова особа органу державної виконавчої служби чи приватний виконавець.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не була учасником цивільної справи, за якою винесена ухвала про арешт майна.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що звертаючись із заявою про винесення ухвали зняття арешту майна, ОСОБА_1 обрала неефективний спосіб захисту, який не приведе до поновлення речового права на майно.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9, 21 і 55 Конституції України право на судовий захист і доступ до правосуддя відноситься до невідчужуваних прав і свобод людини й одночасно виступає гарантією захисту всіх інших прав і свобод, що визнаються та гарантуються згідно із загальноприйнятими принципами і нормами міжнародного права. Із приведених конституційних положень у взаємозв`язку зі ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що правосуддя як таке повинно забезпечувати ефективне поновлення в правах і відповідати вимогам справедливості.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З огляду на викладене та встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що ефективним способом захисту для заявниці ОСОБА_1 , у даному випадку, є звернення до суду з позовом про зняття з арешту з майна.

Таким чином, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки вона є такою, що не грунтується на нормах законодавства.

При ухваленні судового рішення, судом враховані позиції постанови Черкаського апеляційного суду від 04.08.2020р. справа №2-24/97.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі б/н по ухвалі від 05.02.2021р., - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Під час дії карантину,встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст складено 07.06.2021р.

Головуючий: С. М. Позарецька