Справа №278/291/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту припинення трудових відносин, заінтересована особа Житомирський обласний центр зайнятості, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 . Заявник вказав, що його роботодавець помер, отже їхні трудові відносини припинилися.

У зв`язку з наведеним, заявник просить суд встановити факт припинення їхніх трудових відносин.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних міркувань.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, встановлення судом юридичного факту можливе лише за відсутності іншого порядку його встановлення.

На переконання суду, у цьому випадку відсутня потреба у встановленні судом факту припинення трудових відносин заявника з померлим ОСОБА_2 , оскільки при смерті однієї із сторін трудові відносини між ними закінчуються автоматично (достроково).

Разом з тим, суд зазначає про наявність потреби у внесенні відповідного запису про припинення трудових відносин до трудової книжки заявника.

Згідно з абз. 1 п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року № 58 (далі - Інструкція), трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов`язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо), зберігаються безпосередньо у працівників.

Відповідно до реч. 1 абз. 2 п. 2.21-1 Інструкції зазначені в абзаці першому цього пункту фізичні особи роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Міністерство праці та соціальної політики України у листі від 05 березня 2003 року № 06/2-2/51, який оприлюднено на офіційному вебпорталі парламенту України (документ v06_2203-03), враховуючи відсутність сторони, яка повинна здійснювати запис у трудову книжку про звільнення працівника, запропонувало посадовій особі служби зайнятості в трудову книжку працівника вносити відповідний запис.

Суд погоджується із запропонованим Міністерством праці та соціальної політики України порядком внесення запису у трудову книжку працівника, роботодавець якого помер, оскільки це відповідатиме абзацу 3 п. 2.21-1 Інструкції, який визначає, що унесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від місця реєстрації трудового договору, і засвідчуються його печаткою.

Отже, для захисту своїх трудових прав заявнику слід звернутися до органу державної служби зайнятості для внесення у трудову книжку запису про припинення трудового договору та засвідчення цього запису.

Лише у випадку відмови органу державної служби зайнятості вчинити вказані дії заявник вправі звернутися до суду за захистом шляхом подання відповідного позову до цієї служби.

З огляду на наведене, суд вважає за потрібне відмовити у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя О. М. Дубовік