Номер справи 623/4140/20
Номер провадження 2/623/161/2021
У Х В А Л А

іменем України

про відкладення підготовчого судового засідання

09 лютого 2021 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області в складі

головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря Костенко В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Ізюмі справу №623/4140/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області знаходиться вищевказана справа.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду зустрічну позовну заяву з клопотанням про поновлення строку подання зустрічної позовної заяви.

Відповідач, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася та у суду відсутні відомості про вручення їй повідомлення про дату,час і місце розгляду справи.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату,час і місце судового засідання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання слід відкласти, в межах строку передбаченого статтею 210 ЦПК України.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Підготовче судове засідання призначалося неодноразово.

28 грудня 2020 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, .

08 лютого 2021 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява.

Вирішуючи питання при прийняття зустрічної позовної заяви, суд враховує наступне.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 3 частини другої статті 49 ГПК України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Статтею 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до вимог ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Отже, зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву підлягає поверненню судом заявнику.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 191 у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття повадження у справі відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2020 року встановлено процесуальний строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Ухвала Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2020 року отримана відповідачем 17 грудня 2020 року ( а.с.47).

28 грудня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.57).

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Як вбачається із матеріалів справи, зустрічний позов подано після закінчення процесуальних строків. Крім цього, прийняття зустрічної позовної заяви, яка надійшла до суду 08 лютого 2021 року, тобто значно пізніше ніш надходження відзиву порушує принцип рівності учасників судового провадження та може призвести до невиправданого затягування та ускладнення розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1- 3 ст. 127 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Однак, суд не може погодитись із доводами сторони відповідача щодо поважності причин пропуску відповідного процесуального строку на подання зустрічного позову через те, що позивач приховав майно, про що відповідачка дізналась лише 28.01.2021 року, а довідку про вартість вказаного майна остання отримала лише 03.02.2021.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку про відсутність поважних причини пропуску відповідачем процесуального строку для подання зустрічного позову, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання зустрічного позову та повернення йому зустрічного позову.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зауважити, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача права звернутись до суду з окремим позовом в загальному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 193-195, 351-356 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про поновлення строку на подання зустрічного позову.

Повернути зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Відкласти підготовче засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Призначити підготовче судове засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжяна 16 березня 2021 року о 11 годині 00 хвилин.

В судове засідання викликати учасників справи.

Ухвала в частині повернення зустрічної позовної заяви може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П.Одарюк