Провадження №22-ц/812/339/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2021 року м. Миколаїв

справа № 487/2097/19

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Миколаївської міської ради, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Денисова Ольга Олександрівна, про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва, постановлену 10 грудня 2020 року під головуванням судді Карташевої Т.А., повний текст ухвали складений 14 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, складеного від імені її чоловіка ОСОБА_4 , посвідченого 04 липня 2017 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Денисовою О.О., зареєстрований в реєстрі за № 4207.

Як вказала позивачка, даним заповітом заповідач на випадок своєї смерті зробив розпорядження: кімнату в гуртожитку АДРЕСА_1 , заповів неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Обгрунтовуючи позов позивачка, зокрема, посилалась на те, що вищезазначений заповіт підписано не ОСОБА_4 , а іншою особою.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2020 року Клопотання представника позивача адвоката Бєліка С.В. про призначення додаткової почеркознавчої експертизи задоволено частково. Призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи належить підпис на заповіті, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Денисовою О.О. 04.07.2017 р., зареєстрований в реєстрі за №4207, ОСОБА_4 , чи іншій особі?

Проведення судової почеркознавчої експертизи доручено експертам Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

В задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Сидоренко Т.В. - про витребування доказів відмовлено.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому просить її скасувати, відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про призначення почеркознавчої експертизи та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в частині розгляду клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в межах розгляду вказаної справи вже призначалась судова експертиза, на вирішення якої ставилося ідентичне питання, але у зв`язку з ненаданням експертові вільних зразків підпису ОСОБА_4 судовим експертом справа була повернута без проведення судової експертизи. Між тим призначивши вдруге експертизу суд не врахував, що норми ЦПК України не містять правових норм, якими б передбачалося призначення в другий раз ідентичної судової експертизи. Крім того, за клопотанням представника позивача витребувано порівняльні зразки підпису та почерку ОСОБА_4 , з яких тільки п`ять із шістнадцяти є доброякісними зразками та які були здійснені ОСОБА_4 у період складання оскаржуваного заповіту, у задоволенні ж їхнього клопотання про витребування доброякісних порівнювальних зразків підпису та почерку померлого ОСОБА_4 , які були здійснені ним у період складання та підписання оскаржуваного заповіту було відмовлено. Таким чином вважає, що кількість доброякісних порівняльних зразків підпису та рукопису ОСОБА_4 є недостатньою для проведення експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Зазначав, що судом правомірно було вдруге призначено додаткову експертизу, в зв`язку з тим, що на вимогу експерта до матеріалів справи було долучено додаткові екземпляри документів з підписом ОСОБА_4 для порівняльного дослідження, всі документи з підписом ОСОБА_4 які наявні в матеріалах справи та які виконані з розривом у часі відповідно до Методики проведення дослідження почерку та підписів, виконаних з розривом у часі є доброякісними та придатними для проведення почеркознавчої експертизи та апелянтом не доведено необхідність витребування додаткових документів з підписом ОСОБА_6 , що значно затягне розгляд справи.

Від третьої особи приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Денисової О.О. надійшло клопотання в якому вона просила розглянути апеляційну скаргу та ухвалити рішення без її участі, зі змістом апеляційної скарги ОСОБА_3 погоджувалась.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанціїї представник відповідачки - адвокат Сидоренко Т.В. - підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги.

Представник позивачки - адвокат Бєлік С.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статтей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються певними засобами, зокрема, висновками експертів.

За частиною 3 статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Положеннями частин 1, 3 статті 107 ЦПК України встановлено, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо дійсності заповіту, складеного 04 липня 2017 року ОСОБА_4 , саме з підстав його не підписання особисто останнім.

12 березня 2020 року судом була постановлена ухвала про задоволення клопотання представника позивачки адвоката Шубіної Я.В. - про призначенння експертизи; призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи належить підпис на заповіті, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Денисовою О.О. 04.07.2017 р., зареєстрований в реєстрі за №4207, ОСОБА_4 , чи іншій особі? Проведення судової почеркознавчої експертизи доручено експертам Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року апеляційна скарга відповідачки на вищевказану ухвалу про призначення експертизи була залишена без задоволення, а ухвала суду - без змін.

15 червня 2020 року від Миколаївського відділення Одеського НДІ судових експертиз надійшло клопотання про надання вільних зразків підпису ОСОБА_4 та здійснення оплати за проведення експертизи, у зв`язку з чим судом провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду на 07 липня 2020 року.

06 липня 2020 року від представника позивачки адвоката Бєліка С.В. надійшло клопотання про витребування від Центру надання адміністративних послуг, ТОВ «АВТОХАУС» і ТОВ «АКВА МАРИН» документів з підписом ОСОБА_4

03 серпня 2020 року матеріали порівняльного дослідження були повернуті експертною установою до суду без надання висновку експерта в зв`язку з невиконанням раніше поданого клопотання експерта про надання зразків підпису та здійснення оплати за експертизу.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2020 року було задоволено клопотання представника позивачки адвоката Бєліка С.В. про витребування від Центру надання адміністративних послуг, ТОВ «АВТОХАУС» і ТОВ «АКВА МАРИН» документів з підписом ОСОБА_4

09 листопада 2020 року від представника позивачки адвоката Бєліка С.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів із підписом ОСОБА_4 : протоколів загальних зборів учасників ТОВ «РОСТ 205», актів приймання-передачі майна до статутного капіталу цього Товариства та квитанцій до прибуткових касових ордерів. Також представник позивачки просив призначити додаткову судово-почеркознавчу експертизу з використання Методики проведення дослідження почерку та підписів, виконаних з розривом у часі, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис на заповіті від 04 липня 2018 року № 4207 ОСОБА_4 чи іншій особі? Проведення експертизи просив доручити судовому експерту Миколаївського відділення Одеського НДІ судових експертиз Солдатовій М.А.

11 листопада 2020 року на виконання ухвали суду від 01 жовтня 2020 року Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради були надані витребувані документи з підписом ОСОБА_4 : протоколи загальних зборів учасників ТОВ «АВТОХАУС» і ТОВ «АКВА МАРИН», акт приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «АВТОХАУС» та статути цього Товариства.

16 листопада 2020 року від представника відповідачки - адвоката Сидоренко Т.В. надійшло клопотання про витребування:

- від приватного нотаріуса ММНО Денисової О.О.: оригіналу заяви про згоду ОСОБА_4 , яка посвідчена 20.03.2017 року та зареєстрована в реєстрі за №1740, оригінал реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2017 рік;

- від приватного нотаріуса ММНО Захаренко І.В.: оригіналу договору купівлі-продажу кімнати у гуртожитку АДРЕСА_1 , посвідченого 13.07.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №194, оригінал реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2017 рік;

- від приватного нотаріуса ММНО Сірякової О.В.: оригінали договорів дарування Ѕ частини земельної ділянки, площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_2 , та Ѕ частини цілого дачного будинку за вказаною адресою, посвідчених 17.07.2017 року, зареєстрованих в реєстрі за №№784, 785, оригінал реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2017 рік;

- від Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області:оригінали медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_4 за номерами № 1960/266, №5429/727, №3536, які знаходяться в матеріалах досудового розслідування кримінального правопорушення (ЄРДР №0001104).

В судовому засіданні 10 грудня 2020 року представники сторін підтримали заявлені ними клопотання. Проти задоволення клопотання представника позивачки про призначення судової почеркознавчої експертизи представник відповідачки заперучувала, посилаючись на те, що документи, які містяться в матеріалах, з огляду на час їх складання не можуть бути зразками для експертного дослідження.

Задовольняючи клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції вірно виходив з того, що з огляду на предмет позову у даній справі - визнання заповіту недійсним з підстав того, що ОСОБА_4 його не підписував - доведення або спростування обставин, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, можливо лише за допомогою почеркознавчої експертизи, суд приходить висновку про необхідність призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

Згідно п.1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року №1950/5) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту дійсного підписання чи не підписання ОСОБА_4 04 липня 2017 року заповіту, необхідні спеціальні знання, у сфері іншій ніж право, без яких встановити такі обставини неможливо. Крім того, інших висновків експертів щодо встановлення цих обставин матеріали справи не містять.

За такого колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки такі процесуальні дії суду відповідають вимогам закону, зокрема статтям 102-104 ЦПК України, а тому в силу статті 375 ЦПК України відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Посилання апеляційної скарги на те, що почеркознавча експертиза вже призначалася, але не була проведена через недостатність надання вільних зразків позивачем, а тому повторне клопотання про призначення такої експертизи не підлягало задоволенню, не заслуговують на увагу, оскільки на час постановлення судом оскаржуваної ухвали до матеріалів справи були долучені вільні зразки підпису ОСОБА_4 , які не надавались для дослідження експерту при призначенні експертизи ухвалою від 12 березня 2020 року, до того ж та експертиза не була проведена. Враховуючи викладене, а також те, що іншого експертного висновку щодо належності підпису ОСОБА_4 на спірному заповіті сторонами не було надано, призначення судом почеркознавчої експертизи оскаржуваною ухвалою не суперечить вимогам цивільного процесуального законодавства.

Що ж стосується посилань апеляційної скарги на те, що судом для проведення експертизи було надано недостатню кількість доброякісних порівняльних зразків підпису та рукопису ОСОБА_4 та за період часу, що не відповідає досліджуваному документу, а тому суд безпідставно відмовив у витребуванні доброякісних порівняльних зразків за клопотанням представника відповідачки, то слід зазначити наступне.

Пунктом 1.13. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що достатність та якість наданих для проведення експертизи зразків почерку та підпису особи визначаються експертом у кожній конкретній експертній ситуації.

Критерієм достатності обсягу порівняльного матеріалу вважається надання такої його кількості, за якою можливо виявити індивідуальність, варіаційність та стійкість ознак в досліджуваному об`єкті і зразках почерку (підпису) певного виконавця.

Пунктом 2.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що експерт має право заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи; відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків, а витребувані додаткові матеріали не надані.

Отже, на думку колегії суддів, хоча і заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що більший обсяг вільних зразків найбільш приближених за часом складання до дати посвідчення спірного заповіту було б більш сприятливим для проведення експертизи, проте сама лише невідповідність вільних зразків за часом досліджуваному експертом об`єкту та кількість цих зразків не свідчить про необґрунтованість задоволення клопотання про призначення експертизи.

Таким чином, судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали було дотримано вимоги цивільного процесуального закону щодо порядку призначення експертизи.

З огляду на викладене підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Коломієць

Судді: О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 05 лютого 2021 року.