Справа № 147/1136/18
Провадження № 22-ц/801/369/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Натальчук О. А.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 рокуСправа № 147/1136/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменка Б.І.,

за участю сторін: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №147/1136/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Т» про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною та повернення майна з чужого незаконного володіння,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Т» на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року про призначення експертизи, яка постановлена суддею Натальчук О.А., в Тростянецькому районному суді Вінницької області,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Україна-Т» про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною та повернення майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року поновлено провадження у справі, залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_1 та призначено до розгляду у підготовчому засіданні і порядку загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 подав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_3 додаткову угоду від 27 липня 2015 року до договору оренди землі від 16 червня 2008 року не підписував. На вирішення експертизи просив поставити наступне питання: Чи виконано особистий підпис від імені ОСОБА_3 у додатковій угоді від 27 липня 2015 року до договору оренди землі, укладеного 16 червня 2008 року між ТОВ «Україна-Т» та ОСОБА_3 , в лівому нижньому кутку документу, передостанній рядок, після надпису «Орендодавець», ОСОБА_3 чи іншою особою? Проведення експертизи просив доручити експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року клопотання задоволено, призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, провадження зупинено на час проведення експертизи. Проведення експертизи доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ТОВ «Україна-Т» подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. Просило ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За правилами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1). Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 2). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина 3).

Згідно положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина 2). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3).

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 5). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6).

Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ (в цьому випадку - докази порушення права позивача на користування та володіння належною їй земельною ділянкою), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні, які саме перешкоди чиняться позивачу.

Зазначеного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі у справі № 573/1677/18.

За правилом ч.1 ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина 1). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (частина 4). Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частина 5).

Заява про призначення судової почеркознавчої експертизи обґрунтована тим, що ОСОБА_3 додаткову угоду від 27 липня 2015 року до договору оренди землі від 16 червня 2008 року не підписував.

Пунктом 1.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) передбачено, що одним з основних видів (підвидів) експертизи є почеркознавча експертиза.

Відповідно до п. п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, основними завданнями почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

З викладеного вище вбачається, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про призначення судової почеркознавчої експертизи у цій справі, діяв у межах діючого законодавства, що регулює порядок призначення та проведення експертиз.

Під час вирішення клопотання про призначення почеркознавчої експертизи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що для правильного з`ясування обставин справи та вирішення заявлених позовних вимог необхідне застосування спеціальних знань у іншій сфері, ніж право.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції щодо необхідності призначення почеркознавчої експертизи та відхиляє доводи апелянта про те, що судом було порушено норми процесуального права, оскільки метою цивільного судочинства є повний та всебічний розгляд справи із дослідженням всіх матеріалів, доказів та встановленням обставин справи та суд позбавлений можливості точно встановити дійсність підпису в додатковій угоді від 27 липня 2015 року до договору оренди землі від 16 червня 2008 року .

У зв`язку з чим, призначення почеркознавчої експертизи є необхідною процесуальною дією для подальшого розгляду справи та вирішення її по суті.

Крім того, за загальним правилом при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Крім того, суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно (ст.103 ЦПК України).

Визначаючи експертну установу для проведення цієї експертизи, Вінницький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, суд першої інстанції вірно врахував вимоги ч.3 ст.103 ЦПК України.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права та цивільного судочинства при вирішенні питання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст.257, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Т» залишити без задоволення.

Ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року про призначення експертизи залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 03 лютого 2021 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Стадник І.М.