Справа № 699/320/21
Номер провадження № 2/699/296/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В., представника позивача Крушельницької М.Р., представника відповідача Чирви О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення неустойки у виді пені за прострочення сплати аліментів,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки у виді пені за прострочення сплати аліментів.

З позовної заяви вбачається, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 31.03.2014 постановлено стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі. На виконання рішення суду видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового стягнення. Проте відповідач виплати здійснював нерегулярно, а з 2017 року взагалі припинив сплачувати аліменти.

За розрахунками позивача загальна сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів складає 43263,70 грн., а загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів складає 163352,00 грн.

На підставі ч. 1 ст. 196 СК України, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 100 % розміру заборгованості, а саме 43263,70 грн.

Від відповідача у встановлений строк надійшов відзив на позовну заяву. З відзиву вбачається, що відповідач не ухилявся від сплати аліментів та не мав заборгованості зі сплати аліментів, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Відповідач зазначає, що позивач добровільно відкликала виконавчий лист з примусового виконання ще у 2017 році. Виконавче провадження було відновлено лише у 2021 році. З огляду на викладене не вбачає правових підстав для стягнення з нього пені за прострочення сплати аліментів. На підтвердження сплати аліментів надав до суду копії фіскальних чеків за період з 19.02.2014 до 26.10.2016.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. У судове засідання сторони не з`явилися, проте до суду з`явилися їхні представники.

Представник позивача позов підтримала у повному обсязі з наведених у позові підстав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на аргументи, зазначені у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, судом встановлено наступне.

Між позивачем та відповідачем 03.08.2013 було зареєстровано шлюб Відділом ДРАЦС Святошинського РУЮ в м. Києві. У шлюбі у сторін народилася спільна дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області від 29.04.2015 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 31.03.2014 по справі № 699/171/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, що становить 350,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.Станом на дату розгляду цієї справи вказане рішення суду не змінено і не скасовано.

На виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист, який позивач подала до примусового виконання. Постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 27.06.2014 було відкрито виконавче провадження.

У період з 19.02.2014 до 26.10.2016 відповідач сплачував аліменти на утримання дитини, хоча і не в повному обсязі. Факт сплати підтверджується наданими відповідачем фіскальними чеками та визнається стороною позивача.

За письмовою заявою позивача 30.03.2017 було винесено постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

Виконавче провадження щодо примусового стягнення аліментів на утримання дочки за заявою позивача знову було відкрито у 2021 році.

У період з квітня 2017 до лютого 2021 року відповідач аліменти на утримання дитини не сплачував. На думку сторони відповідача відкликання позивачем виконавчого листа з примусового виконання звільняло відповідача від обов`язку сплати аліментів. Суд уважає такі висновки сторони відповідача хибними.

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. ст. 129, 129-1 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Суд звертає увагу, що само по собі відкликання позивачем виконавчого листа з примусового виконання жодним чином не звільняло відповідача від обов`язку виконувати приписи рішення суду (яке набрало законної сили) щодо надання відповідачем грошових коштів на утримання своєї дочки ОСОБА_3 . Також, наявність у відповідача нової сім`ї, як і народження другої дитини, само по собі не є підставою для звільнення відповідача від виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дитини від першого шлюбу.

Проте відповідач добровільно рішення суду не виконував. У зв`язку з викладеним, станом на 01.03.2021 у відповідача утворилася заборгованість зі сплати аліментів, яка дорівнює 43263,70 грн.

Згідно з частинами першою-третьою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Оскільки відповідач був обізнаний про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , суд не вбачає поважних причин несплати аліментів. Крім того, у судовому засіданні сторона відповідача не заявляла про наявність поважних причин несплати протягом трьох років аліментів

Суд звертає увагу, що розмір аліментів на утримання дочки встановлено рішення суду ще у 2014 році у твердій грошовій сумі у розмірі 350,00 грн. та у судовому порядку не змінювався. Відповідач наразі зобов`язаний сплачувати аліменти у мінімально гарантованому розмірі а саме не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте навіть такі мінімальні суми відповідачем не сплачувалися.

Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Належних доказів на підтвердження відсутності вини ОСОБА_2 у виникненні такої заборгованості сторона відповідача не надала.

За таких обстави суд дійшов висновку, що за відповідачем станом на 01.03.2021 обліковується заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 43263,70 грн. та поважні причини для такої несплати відсутні.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування приписів ст. 196 СК України.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

При розрахунку пені за заборгованістю за аліментами слід керуватися правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 по справі № 333/6020/16-ц.

Так, у вищенаведеній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

Строк прострочення розраховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Суд погоджується з наявним у справі розрахунком пені за несплату аліментів за період 01.02.2014 до 01.03.2021, відповідно до якого розмір пені складає 163352,00 грн., та вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню від суми несплачених аліментів, розмір якої суд визначає з урахуванням положень ст. 196 СК України, тобто не більше 100 відсотків суми заборгованості по сплаті аліментів.

Судом встановлено, що відповідач має заборгованість по сплати аліментів у розмірі 43263,00 грн.

Оскільки розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, то з відповідача слід стягнути суму пені, рівнозначну розміру заборгованості, з огляду на що позов підлягає задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки у виді пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку у виді пені за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з лютого 2014 року по березень 2021 року у сумі 43263,70 (сорок три тисячі двісті шістдесят три грн. 70 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 07.06.2021.

СуддяЛітвінова Г.М.