Справа № 188/1632/20
Провадження № 2-о/188/9/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ніколаєвої І.К.,

за участі секретаря судового засідання Фесик Ю.В.,

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі-заявник) звернувся до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України (далі - заінтересована особа) в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що в вересні 2020 року він звернувся до Петропавлівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії і надав у відділ з питань призначення та перерахунку пенсій всі необхідні документи. Проте йому було повідомлено у нарахуванні пенсії через те, що надані документи містять розбіжності щодо написання його прізвища, що підтверджується копією листа Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області,оскільки його прізвище в окремих документах написано не вірно « ОСОБА_2 », а згідно паспортних даних - « ОСОБА_3 » , що є порушення вимог Інструкції .

Неправильні відомості містять трудова книжка НОМЕР_1 від 18.08.1980 року, трудова книжка НОМЕР_2 від 13.01.1982 року, трудова книжка колгоспника № НОМЕР_3 від 18.03.1987 року, трудова книжка НОМЕР_4 від 10.09.1987 року, трудова книжка НОМЕР_5 від 03.10.198 року, архівна довідка №135 від 13.03.2020, архівна довідка №136 від 13.03.2020 р

Дані розбіжності позбавили його належного конституційного права на пенсійне забезпечення і тому заявник, керуючись ст.ст. 293,315,318 ЦПК України, звернувся до суду з даною заявою.

В судове засідання заявник з`явився, підтримав свої вимоги, пояснив, що через помилку у написанні його прізвищі в трудових книжках та архівних довідках йому відмовляють нарахувати пенсію та врахувати цей період роботи .

Представник заінтересованої особи в судове засідання надав заяву про розгляд заяви у відсутність їх представника , проти задоволення заяви не заперечує, прохає направити за їх адресою копію рішення суду по даній справі.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердив, що заявник дійсно працював в зазначений період на вказаних ним у трудових книжках підприємствах.

Суд, вислухавши заявника, свідків, вивчивши наявні у матеріалах справи письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з оглядом на наступне.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як зазначено в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 р. № 15, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК (Української РСР 1963 року, що відповідає п. 6 ч. 1 статті 315 діючого ЦПК України), суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Судом встановлено, що заявнику встановлення факту належності йому трудових книжок та архівних довідок необхідно для призначення йому пенсії за віком, для підтвердження трудового стажу.

Оскільки судом встановлено, що трудова книжка НОМЕР_1 від 18.08.1980 року,

трудова книжка НОМЕР_2 від 13.01.1982 року, трудова книжка колгоспника № НОМЕР_3 від 18.03.1987 року, трудова книжка НОМЕР_4 від 10.09.1987 року, трудова книжка НОМЕР_5 від 03.10.198 року, архівна довідка №135 від 13.03.2020, архівна довідка №136 від 13.03.2020 р, містить не вірне написання прізвище заявника « ОСОБА_6 », що не співпадає з паспортними даними де прізвище заявника вказанге як « ОСОБА_3 », що є порушенням вимог Інструкції №162 від 20.06.1974 « Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях» , тому суд вважає що у вказаній довідці допущені помилки, тому треба встановити, що вони належить саме заявникові.

У п.45 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Таким чином, суд поза розумним сумнівом встановив, що досліджені ним належні та допустимі докази є достатніми для висновку про те що трудова книжка НОМЕР_2 від 13.01.1982 року, трудова книжка колгоспника № НОМЕР_3 від 18.03.1987 року,

трудова книжка НОМЕР_4 від 10.09.1987 року, трудова книжка НОМЕР_5 від 03.10.198 року, архівна довідка №135 від 13.03.2020, архівна довідка №136 від 13.03.2020 р архівна довідка № 379 від 16.10.2020 р; архівна довідка № 389 від 21.10.2020 р.,

є належними та допустимими докази є достатніми для висновку про те, що вони дійсно належать заявникові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_6 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_6 ,

- трудової книжки за серією АН № 202432 від 12 серпня 1980 року;

- трудової книжки за серією НОМЕР_2 від 13 січня 1982 року;

- трудової книжки колгоспника за № 1425101 від 18 березня 1987 року;

- трудової книжки за серією НОМЕР_4 від 10 вересня 1987 року;

- трудової книжки за серією НОМЕР_5 від 03 жовтня 1987 року.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_6 :

- архівної довідки № 135 від 13.03.2020 р.;

- архівної довідки № 136 від 13.03.2020 р.;

- архівної довідки № 379 від 16.10.2020 р.

- архівної довідки № 389 від 21.10.2020 р.,

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення по суті апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І. К. Ніколаєва