справа 278/3272/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Петровської Ю.Р., розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності та витребування майна,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Житомирського районного суду Житомирської області 4.12.2020 року надійшла вказана цивільна справа, яка ухвалою від 31.03.2021 року залишена без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Постановою від 8.06.2021 року ухвала Житомирського районного суду Житомирської області від 31.03.2021 року скасована, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Розгляд заяви про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Проаналізувавши фактичні обставини вищевказаної справи та зазначені норми процесуального закону, головуючим суддею у справі заявлено самовідвід з тих підстав, що ухвалами від 19.01.2021 року та від 31.03.2021 року висловлено думку щодо обставин справи, що в свою чергу унеможливить об`єктивний розгляд справи даним складом суду. Задля уникнення будь-яких непорозумінь при вирішенні даної заяви головуючий суддя має бути відведений заради виключення можливості стверджувати про сумнів щодо його об`єктивності та упередженості.

Аналіз норм права про відвід (самовідвід) суддів ст.ст. 36-39 ЦПК України показує, що законодавець визнає за сторонами право на відвід, а за суддею - на самовідвід, але тільки в разі наявності визначеної причини, в силу якої правосуддя може бути упередженим або несе ризики виглядати таким.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід (самовідвід), якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 24.05.1989 року у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), відповідно до змісту якого, при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Європейський суд з прав людини в п.п. 24-30 рішення від 26 жовтня 1984 р. у справі "Де Куббер проти Бельгії" розтлумачив поняття безсторонності суду в тому аспекті, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, зокрема, в демократичному суспільстві суд повинен викликати довіру у громадськості.

У рішенні в справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 28 жовтня 1998 року Європейський суд з прав людини зазначив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

На переконання суду, подальший розгляд даної справи в тому ж складі суду може сприйматися сторонами як порушення закріпленого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, права на справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

За таких обставин, самовідвід обґрунтований та підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про самовідвід судді задовольнити.

Відвести суддю Грубіяна Євгена Олексійовича від розгляду даної судової справи на підставі положень п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Передати справу до загального відділу Житомирського районного суду Житомирської області для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Є.О. Грубіян