Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/3334/20
Провадження № 2/644/421/21
РІШЕННЯ

іменем України

28 січня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Коломієць О.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

учасники судового розгляду: представник відповідача адвокат Калінін С.К.,

у с т а н о в и в:

07.05.2020 року представник позивача подав до суду позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 18 401 грн. 12 коп. і сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою отримання банківських послуг, відповідач 15.02.2019 підписав заяву б/н. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконував за ним перед банком виникла сума заборгованості, яка станом на 15.04.2020 становить 18 401 грн. 12 коп., яка складається з наступного: 11275 грн. 74 коп. заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 5 772 грн. 95 коп. та 500 грн. фіксованої частини штрафу і 852 грн. 43 коп. процентної складової штрафу. В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість.

Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно. Разом з позовом надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача адвокат Калінін С.К. подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву та в судовому засіданні просив відмовити в позові в повному обсязі, в обґрунтування чого зазначив, що при отриманні кредитного ліміту на платіжну картку відповідачем була підписана анкета-заява, однак при її підписанні в ній не були зазначені умови договору про встановлення відповідальності щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), їх розмір і порядках нарахування тощо, таким чином ОСОБА_1 не був обізнаний щодо тих умов, на які посилається позивач. Крім того, представник позивача заначив, що з долученої до позову банківської виписки вбачається, що максимальний кредитний ліміт, встановлений банком складав 3500 грн., проте, відповідач не користувався грошима в зазначеному розмірі, будь-яких доказів на підтвердження факту проведення розрахункових операцій з відповідачем та отримання останнім платіжної картки позивач не надав. На підставі чого, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також, представник відповідача просив стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати послуг за надання правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

Представник позивача на адресу суду надіслав відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що між Акціонерним Товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір № б/н від 15.02.2019 на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За розрахунком банку станом на 15.04.2020 за ОСОБА_1 утворилася заборгованість в загальному розмірі 18 401 грн. 12 коп., яка складається з наступного: 11275 грн. 74 коп. заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 5 772 грн. 95 коп. та 500 грн. фіксованої частини штрафу і 852 грн. 43 коп. процентної складової штрафу.

Відтак, встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами виник спір з правовідносин зобов`язального характеру, для вирішення якого підлягають застосуванню положення Книги П`ятої Цивільного Кодексу України, зокрема, Глави 48, 49, параграф 2 Глави 71 та умови кредитного договору, укладеного між сторонами.

Аргументи позивача, викладені на обґрунтування наявності підстав для задоволення позову, підтверджуються наданим суду копіями заяви, підписаної 15.02.2019 ОСОБА_1 , що свідчить про волевиявлення відповідача на отримання кредитного ліміту, та розрахунком заборгованості, який підтверджує, як отримання і використання відповідачем кредитних коштів, так і наявність заборгованості з погашення кредиту та відсотків за його використання.

Право позивача на встановлення і зміну розміру кредитного ліміту визначено п.2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, на що ОСОБА_1 надав свою згоду при укладенні договору, зокрема на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4.

У відповідності до пункту 2.1.1.2.1. договору, договір діє на протязі 20 років з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же самий строк.

Пунктом 2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що після настання зазначеного на картці останнього місяця терміну її дії банком випускається картка на новий термін, за що клієнтом вноситься плата згідно діючих тарифів.

Згідно пункту 2.1.1.12.7.1.1. договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користуванням кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.6.1. Договору клієнт сплачує банку пеню в розмірі зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування.

Відповідно до копії витягу з тарифів обслуговування кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» оформленої на ОСОБА_1 за договором б/н, розмір щомісячних платежів становить 7 % від заборгованості, але не менше 50,00 грн. та не більше залишку заборгованості, які повинні бути здійснені до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості.

Відтак, суд приходить до висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 прав позивача на належне виконання боржником своїх зобов`язань.

Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права.

Частину 1 ст. 526 ЦК України, якою встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) частина 1 ст. 610 ЦК України.

За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено Договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно до п. 2.1.1.7.5 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф згідно тарифів в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD)+5% від суми позову.

Також, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до ст. ст.12,13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отримані та використані позичальником кошти, про що свідчить виписка про рух коштів на рахунку, згоду на отримання яких надавав відповідач ОСОБА_1 за договором б/н від 15.02.2019, останній в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернув.

За змістом частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що аргументи, які наведені представником відповідача щодо відсутності між сторонами кредитних правовідносин, суперечать встановленим обставинам справи, зокрема факту відкриття за заявою ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» карткового рахунку з встановленим кредитним лімітом та факту використання відповідачем кредитних коштів.

Відповідач та його представник не надали суду жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , при підписанні 15.02.2019 анкети-заяви мав на меті отримання послуги банку з відкриття дебетного рахунку на який, після його відкриття, зараховував власні кошти і користувався ними.

При вирішенні спірних правовідносин, суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 356/1635/16-ц, від 28.03.2019 у справі № 428/2873/17, від 06.02.2018 у справі № 755/2720/16-ц та від 17.04.2019 у справі № 666/388/16-ц.

Також, з огляду на висновок Верховного Суду, який був зроблений при ухваленні постанови від 08.05.2018 у справі № 315/353/17 і на який посилається представник відповідача у відзиві на позов, суд приймає до уваги, що розмір заборгованості відповідача підтверджується не тільки розрахунком такої заборгованості, а й випискою по картковому рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 , з якої вбачається рух коштів і баланс рахунку. При цьому суд бере до уваги, що ні розрахунок, ні виписка по рахунку не протирічать одне одному.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 15.04.2020 року в сумі 18 401 грн. 12 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 11 275 грн. 74 коп., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 5 772 грн. 95 коп. та 500 грн. фіксованої частини штрафу і 852 грн. 43 коп. процентної складової штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Повний текст рішення складено та підписано 02.02.2021 року.

Позивач: Позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», 01001, м. Київ, вулиця Грушевського,б.1Д, код ЄДРПОУ 14360570, рах. №НОМЕР_1 , МФО №30529.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації:АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя С.В. Шевченко