Номер провадження: 22-ц/813/4118/21
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

апелянт ОСОБА_2 ,

відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області,

відповідач Прокуратура Одеської області,

відповідач Державна казначейська служба України,

третя особа - слідчий Слідчого відділу Малиновського відділку поліції м. Одеси Євдошенка Олександра Валерійовича,

третя особа - прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 Урсалов Сергій Валерійович,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2019 року у складі судді Луняченко В.О.,

в с т а н о в и в:

14.05.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої службовою особою органу державної влади, в якому просить стягнути солідарно з ГУНП в Одеській області та з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 100 000,00 гривень за спричинену моральну шкоду та 25 000,00 гривень за понесені судові витрати; зобов`язати Державну казначейську службу України перерахувати з Державного бюджету України шляхом списання з рахунку відповідачів на користь ОСОБА_1 125000,00 гривень ( 100000,00 гривень за спричинену моральну шкоду, 25000,00 гривень за судові витрати).

11.12.2019 від адвоката Адабаш С.А. надійшло клопотання про залучення по справі в якості третьої особи ОСОБА_2 , потерпілого по кримінальному провадженню № 0001767, якому також було спричинено матеріальну шкоду рішеннями та бездіяльністю слідчих органів та прокуратури, а також подано позовну заяву ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 11.12.2019 у задоволені заяви представника ОСОБА_2 відмовлено.

Одночасно із заявою про залучення в якості третій особи ОСОБА_2 від імені останнього подана позовна заява, згідно якої ОСОБА_2 як третя особа з самостійними вимогами звертається до ГУНП в Одеській області, прокуратури Одеської області, Державної казначейської служби України, третя особі слідчий СВ Малиновського ВП м. Одеси Євдошенко О.В.; прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 Урсалов С.В.; слідчий СВ Приморського ВП м. Одеси Диженко М.В.; прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 з вимогами про стягнення у солідарному порядку 50000 грн. моральної шкоди та 10000 грн., за понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 19.12.2019 позов ОСОБА_2 повернуто заявникові.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу суду, направити справу на новий розгляд до Київського районного суду міста Одеси.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не проаналізовано обставини справи та не надано їм належної оцінки. Посилався на позицію Верховного суду, яка викладена в постанові від 09.09.2019, та вважає, що дотримано критерії для набрання статусу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинного ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Повертаючи позовну заяву, подану ОСОБА_2 в якості третьої особи, суд виходив з того, предметом спору є факт завдання незаконними рішеннями та бездіяльністю слідчих органів та прокуратурою ОСОБА_4 моральної шкоди, а тому у нього є самостійні вимоги, які хоча і пов`язані із рішеннями та діями/бездіяльністю тих самих відповідачів і третіх осіб у тому самому кримінальному провадженні, але мають самостійний предмет спору - спричинення саме йому моральної шкоди, позов не є позовом третьої особи в розумінні вимог ст. 52 ЦПК. При цьому, судом роз`яснено право ОСОБА_2 про звернення до суду з окремим позовом по даним вимогам.

Такий висновок суду ґрунтується на законі, підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Відповідно до ч.1ст.52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Третіми особами, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, є суб`єкти цивільних процесуальних правовідносин, які вступають у відкрите провадження у справі з метою захисту своїх особистих прав, свобод чи інтересів, пред`явивши позов до однієї чи обох сторін.

В позовній заяві ОСОБА_2 просить стягнути моральну шкоду, яка завдана йому неправомірними діями правоохоронних органів.

В свою чергу, предметом вимог ОСОБА_4 є відшкодування моральної шкоди, завданої їй неправомірними діями правоохоронних органів.

Спільність фактичних обставин, що призвели до завдання шкоди, не є ознакою спільності предмета вимог, адже кожен з позивачів просить про відшкодування завданої саме йому шкоди, відтак суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність ознак статусу третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, та правомірно повернув позовну заяву.

ОСОБА_2 вправі подати позовну заяву самостійно, про що роз`яснив суд першої інстанції.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: