Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2183/20

Провадження № 2/126/157/2021

"05" лютого 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є дітьми померлого ОСОБА_3 та спадкоємцями першої черги за законом, а також спадкоємцями за заповітом на майно померлого батька.

Позивач вчасно прийняв спадщину після смерті батька та на частину спадкового майна, земельну ділянку розміром 2,1348 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак позбавлений можливості належним чином оформити свої спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , оскільки спадкодавець за життя не оформив правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок.

Право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку ОСОБА_3 набув як колишній член колгоспного двору, а іншу 1/2 частку вказаного будинку прийняв у спадщину після смерті дружини, однак за життя належним чином своїх прав не оформив.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив слухати справу в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить слухати справу в його відсутність.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку ОСОБА_3 набув як колишній член колгоспного двору, а іншу 1/2 частку вказаного будинку прийняв у спадщину після смерті дружини, однак за життя належним чином своїх прав не оформив.

Так, з довідки Ставківської сільської ради Бершадського району Вінницької області встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 відносився до категорії колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 склад двору слідуючий : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності в рівних частинах.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки Ставківської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 03.09.2020 № 273 вбачається, що до дня смерті ОСОБА_4 були зареєстровані та проживали за однією адресою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а таким чином спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є дітьми померлого ОСОБА_3 та спадкоємцями першої черги за законом, а також спадкоємцями за заповітом на майно померлого батька, що підтверджується свідоцтвом про їх народження та довідкою Ставківської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 29.09.2020 №276.

Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк.

Позивач вчасно прийняв спадщину після смерті батька, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак, приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Новокрещиновою Л.П. позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 в зв"язку з тим, що спадкодавець при житті не оформив належним чином право власності на належний йому житловий будинок, що підтверджується матеріалами спадкової справи №45/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2020 № 367/02-31.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись.

На підставі ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок -А, загальною площею 96,6 кв.м., житловою площею 56,8 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: а- веранда, а1-ганок, Б-літня кухня, Бпід - погріб, б- веранда, В- сарай, Г-гараж, г-навіс, Д-сарай, Ж-сарай, №1,2,к- споруди, що розташований по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Губко