Справа № 199/5657/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04.02.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Остапенко А.В., за участі заявника ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , заінтересованої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із даною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зазначивши, що вона ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . ЇЇ батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . 14 лютого 2004 року заявник уклала шлюб з ОСОБА_6 , після чого її прізвище змінилось на ОСОБА_1 . Батьками її батька ОСОБА_3 , а бабусею та дідусем заявника є: ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся ОСОБА_7 , після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . За своє життя ОСОБА_7 23 січня 2009 року склала заповіт, яким зробила розпорядження, за яким усе належне їй майно заповіла заявниці.

У визначений законом 6-ти місячний строк, заявник прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом подання заяви про прийняття спадщини 21 листопада 2019 року приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко С.В., на підставі якої була заведена спадкова справа № 12/2019 року після смерті ОСОБА_7 .

Дідусь заявниці, чоловік померлої, ОСОБА_4 та її батько, син померлої ОСОБА_3 є особами, які мають право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до статті 1241 ЦК України. Дідусь ОСОБА_4 прийняв обов`язкову частку у спадщині на підставі статті 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини, тобто на час смерті спадкодавця. Батько ОСОБА_3 відмовився від спадщини на користь заявниці на підставі статті 1274 ЦК України. ОСОБА_8 , донька померлої ОСОБА_7 , спадщину після її смерті не прийняла, з померлою на час її смерті не проживала. Після спливу шести місяців з часу смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , 17 квітня 2020 року звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко С.В. з заявою про видачу спадщини за заповітом на 5/12 часток в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , як особа, на ім`я якої померла склала заповіт.

Приватним нотаріусом Коваленко С.В., при вивченні документів, наданих для підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем, а також даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо відповідних актових записів, було з`ясовані розбіжності у написанні прізвища спадкодавця ОСОБА_7 , дівочого прізвища заявниці - ОСОБА_1 та прізвища її батька ОСОБА_3 , оскільки у прізвищі померлої після літери «р» зазначена літера «е», то у прізвищах заявниці та її батька зазначена літера «і».Приватним нотаріусом Коваленко С.В. з метою отримання спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , було відмовлено у видачі спадщини за заповітом та винести вмотивовану постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У зв`язку з цим, заявник просила суд встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онукою ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . А також встановити факт належності заповіту, складеного 23 січня 2009 року ОСОБА_7 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого 23.01.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Коваленко С.В, зареєстрованого в реєстрі за №125.

Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Заяінтересована особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував.

Заінтересована особа ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п.1 ч.1ст.315ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . У її свідоцтві про народження, її прізвище, ім`я та по батькові вказані російською мовою - « ОСОБА_1 », її батько також вказаний російською мовою « ОСОБА_3 ».

14 лютого 2004 року заявник уклала шлюб з ОСОБА_6 , після чого її прізвище змінилось на ОСОБА_1 . Батьками ОСОБА_3 , а бабусею та дідусем заявника є: ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.07.1995 року, видане виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 13.07.1995 року № 4/935-95, право власності на підставі якого зареєстроване за померлою в КП «ДМБТІ» ДОР і записано у реєстрову книгу за №214п-34.

За своє життя ОСОБА_7 23 січня 2009 року склала заповіт, яким на випадок своєї смерті, зробила розпорядження, за яким усе належне їй майно, нерухоме та рухоме, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, яке належить їй на час посвідчення заповіту, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 , заповіла онучці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки паспорт громадянина України заявнику був виданий на прізвище ОСОБА_1 , то й у свідоцтві про одруження також зазначене її прізвище ОСОБА_1 , яке й внесено до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу. ОСОБА_1 , з 24 листопада 2011 року зареєстрована у встановленому порядку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації свого дідуся ОСОБА_4 та бабусі ОСОБА_7 , як їх онука. За даною адресою вона постійно проживає, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 038041 від 23.06.2020р., що була видана Центром надання адміністративних послуг м. Дніпра.

У свідоцтві про одруження її дідуся ОСОБА_4 та бабусі ОСОБА_7 , видане 01.06.1949 року міським ЗАГСОМ м. Славянська, яке складено на українській мові, їх прізвище зазначене, як « ОСОБА_4 ».

Судом встановлено, що 22.10.2010 року Бабушкінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції внесені відомості про народження заявника в Державний реєстр актів цивільного стану громадян на підставі актового запису № 228 від 13.02.1979р. про її народження, який зберігався у паперовому вигляді та був виконаний російською мовою, та в Державний реєстр були внесені відомості українською мовою в перекладі, а саме: прізвище, ім`я та по батькові зазначені: ОСОБА_1 , а прізвище батька у Держреєстрі зазначено українською « ОСОБА_4 ».

У свідоцтві про одруження заявниці та у Держреєстрі актів цивільному стану громадян її дівоче (дошлюбне) прізвище зазначено українською мовою « ОСОБА_1 », яке було змінено на « ОСОБА_1 », актовий запис № 42 від 14.02.2004 року. Свідоцтво про одруження у 2004 році складено українською мовою, на підставі якого 21.02.2014 року Жовтневим відділом державної РАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління відомості були внесені в електронному вигляді у Держреєстрі актів цивільному стану громадян. У свідоцтві про смерть, що було видано 17.10.2019р. Соборним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській обл., на підставі якого були внесені відомості у електронному вигляді до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, прізвище померлої вказано - ОСОБА_4 , згідно даних її паспорта громадянина України.

У заповіті, який склала на випадок своєї смерті ОСОБА_7 правильно зазначено прізвище заявниці, ім`я та по батькові ( ОСОБА_1 ), правильно зазначена дата її народження ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), правильно зазначено ступінь спорідненості (онучка), але невірно вказано її дівоче прізвище « ОСОБА_4 »).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним ч. 2 ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У ході судового розгляду знайшов свого підтвердження факт родинних відносин між заявником та ОСОБА_7 , зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи, відповідними свідоцтвами.

Встановлення факту родинних відносин між померлою ОСОБА_7 та заявником необхідне останній для отримання спадщини.

Оскільки невідповідність в написанні прізвища заявника у заповіті перешкоджає реалізації права заявника на оформлення спадщини, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Щодо встановлення факту, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_7 , суд відмовляє в задоволенні заяви в цій частині, оскільки відповідно до ст.. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В даному випадку особисто ОСОБА_3 до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення для нього, не звертався.

Керуючись ст.ст. 293,294,315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-задовольнити частково.

Встановити факт родинних стосунків між особами, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онукою ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - заповіту, складеного 23 січня 2009 року ОСОБА_7 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого 23.01.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Коваленко С.В, зареєстрованого в реєстрі за №125.

В іншій частині зави відмовити.

Судові витрати по справі не відшкодовуються.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного рішення апеляційної скарги.

Суддя