Справа № 645/4698/20
Провадження № 2/645/306/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань - Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про зняття арешту,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з частки квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , накладений постановою ДВС у Фрунзенському районі м. Харкова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА №714538 від 09.10.2009 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на підставі Договору купівлі-продажу від 09.10.2007 року їй належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 . На зазначену квартиру накладений арешт на підставі Постанови про арешт майна боржника та заборона на його відчуження АА № 528907 від 14.07.2010року винесеної державним виконавцем Єщенко О.М. Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Позивач неодноразово зверталась до виконавчої служби з питань зняття зазначеного арешту, оскільки будь-кого боргу перед АТ "Про Кердит Банк" у неї немає, та будь-яких незавершених виконавчих проваджень в яких вона є боржником немає. Позивач вважає, що відсутні підстави для продовження перебування належної їй квартир під арештом. Листом від 29.10.2019 року № 52052/14.1-34 Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області позивачу було повідомлено, що оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки, надати детальну інформацію щодо постанови АА № 528907 від 14.07.2010 року не виявляється можливим, та було запропоновано звернутись до суду з питанням щодо зняття арешту з квартири позивача. Позивач просила суд скасувати арешт нерухомого майна накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , який зареєстровано 14.07.2010 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 10034911, на підставі Постанови про арешт майна боржника та заборона на його відчуження АА № 528907 від 14.07.2010 року винесеної державним виконавцем Єщенко О.М. Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.08.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 року закрито підготовче засідання у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача, надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надіславши на адресу суду письмове клопотання, в якому розгляд справи просив проводити за відсутності представника. Крім того, у вказаному клопотанні зазначалося наступне. Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника та заборона його відчуження АА № 528907 від 14.07.2010 року, винесена Фрунзенським відділом державної виконавчої служби Харківського міською управління юстиції. Згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, виконавче провадження, ідентифікувати виконавчий документ на підставі якого відкрите виконавче провадження, де боржником є ОСОБА_1 не виявилося можливим. Однак, згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, з пошуку ВД/ВП1 (спец. розділ): у відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 18126664 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-3627 від 22.02.2010 року, виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь AT "Про Кредит Банк" суми заборгованості за кредитним договором № 2.24116 від 22.10. 2007 року в сумі 63606,74 грн. 27.08.2015 року державним виконавцем, керуючись пунктом 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2015 року), винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. У відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 18126710 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-3627 від 22.05.2010 року, виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь AT "Про Кредит Банк" суми судового збору у розмірі 636,07 грн. та суми витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00грн., а всього 666,07грн. 04.02.2011 року державним виконавцем, керуючись пунктом 8, частини 1, статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2011 року), винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Представник АТ "Про Кредит Банк" у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надіславши на адресу суду письмове клопотання, в якому розгляд справи просив проводити за відсутності представника АТ "Про Кредит Банк". Крім того, у вказаному клопотанні зазначалося наступне. АТ "Про Кредит Банк" не заперечує проти зняття арешту з майна ОСОБА_1 . За Законом України «Про виконавче провадження» функції накладання/зняття арешту належать Державній виконавчій службі. Відповідно до ст. 59 даного Закону, у разі набрання законної сили судовим рішення про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Тож, керуючись зазначеною ухвалою, Законом України про «Про виконавче провадження» та ст. 43 ЦПК України, повідомляємо, що в даному проваджені AT «ПроКредит Банк» не може виступати в якості співвідповідача, оскільки накладення/зняття арешту не відноситься до функцій та компетенції Банку. З огляду на викладене, в частині вимогу позовній заяві ОСОБА_1 у справі №645/4698/20 до AT «ПроКредит Банк» слід відмовити.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

У статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 19 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється за правилами іншого судочинства.

Гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами Закону України «Про виконавче провадження» ( 1404-19), чинного на час накладення арешту на спірне майно, для виконання завдань виконавчого провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Зокрема, відповідно до п.5) ч.3 ст.11, ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» ( 1404-19 ), чинного на час накладення арешту на спірне майно, зазначений захід міг застосовуватися державним виконавцем з метою забезпечення реального виконання рішення. Як було визначено в статтею 57 вказаного Закону арешт майна боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Правова природа арешту майна боржника у рамках виконавчого провадження не змінилася і з прийняттям чинного Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VIII, норми якого регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування цього заходу забезпечення виконавчого провадження.

Відтак, судовим розглядом встановлено, що арешт на спірне майно було накладено під час дії Закону України «Про виконавче провадження» ( 1404-19 ) за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом.

Так, в процесі розгляду справи встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.08.2020 р. № 219074452 на підставі Постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження АА № 528907 від 14.07.2010 р. винесеної державним виконавцем Єщенко О.М. Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , накладено арешт нерухомого майна, який зареєстровано 14 липня 2010 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 10034911.

На підставі Договору купівлі-продажу від 09 серпня 2007 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 .

Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/1247/18 (провадження № 12-99гс19), Великою Палатою Верховного Суду у справі № 643/3614/17 від 08 листопада 2019 року.

Судом досліджено Лист від 29.10.2019 р. № 52052/14.1-34 Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, відповідно до якого відповідач повідомив ОСОБА_1 , що оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки, надати детальну інформацію щодо постанови АА № 528907 від 14.07.2010 року не виявляється можливим, та було запропоновано звернутись до суду з питанням щодо зняття арешту з квартири позивача. Також досліджений судом Лист Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 14829/25319 від 25.07.2017 р., з якого вбачається, що 02.03.2010 року до Фрунзенського ВДВС ХМУЮ на виконання надійшов виконавчий лист № 2-3627 від 22.02.2010 р. виданий Ленінським районним судом міста Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ "ПроКредит Банк" суми заборгованості за кредитним договором №2.24116 від 22 жовтня 2007 р. в сумі 63606,74 грн. 04.03.2010 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по ВП № 18126664. 12.03.2010 р. державним виконавцем було винесено постанову про приєднання до зведеного виконавчого провадження. 27.08.2015 року керуючись п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на той час) державним виконавцем відділу було винесено постанову про повернення виконавчого документа по ВП № 18126664.

Також судом досліджено Лист Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 29031/14.1-34 від 20.06.2019 р. з якого вбачається, що згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчий документ по справі № 2-3627 від 22.02.2010 р. перебував на виконанні у державного виконавця відділу за обліковими номерами № 18126664, 18126710:

- № 18126664 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3627, виданого 22.02.2010 р. Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Про КредитБанк" грошових коштів у розмірі 63606 грн. 74 коп.;

- № 18126710 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3627, виданого 22.05.2010 р. Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Про КредитБанк" грошових коштів у розмірі 666 грн. 07 коп..

За даними виконавчими провадженнями 04.03.2010 року державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 18126664, 18126710. 04.02.2011 року керуючись п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на той час) державним виконавцем відділу було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 18126710. Інших відомостей в Автоматизованій системі виконавчих проваджень не міститься. 27 серпня 2015 року керуючись п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на той час) державним виконавцем відділу було винесено постанову про повернення виконавчого документа по ВП № 18126664. Інших відомостей в Автоматизованій системі виконавчих проваджень не міститься. Додатково повідомлено, що відповідно до п. п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. Надати більш детальну інформацію про виконавче провадження не виявляється можливим.

Судом встановлено, що відповідно до Довідки № 223/16/10 від 27 жовтня 2016 року виданої АТ "ПроКредит Банк" станом на 27 жовтня 2016 року ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) не має кредитів у АТ "ПроКредит Банк", а також відсутня заборгованість перед АТ "ПроКредит Банк" по кредитних продуктах.

Положеннями ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VIII запроваджено єдиний реєстр боржників, під яким розуміється систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно відкритими даними Єдиного реєстру боржників, що розміщені на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, відсутні дані щодо будь-яких виконавчих проваджень, в яких боржником виступає позивач ОСОБА_1 .

За таких обставин відсутні дані про невиконані майнові зобов`язання позивача, виконавчих проваджень, в яких він виступає боржником, а як слід відсутні підстави запровадження заходів з метою запобігання відчуженню його майна та звернення на нього стягнення.

Відповідно до положень ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Отже, позивач має право на вирішення питання про виключення майна з-під арешту та його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Так, позивачем ОСОБА_1 при поданні позовної було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., вимоги щодо стягнення судового збору з відповідача представник позивача під час подання позовної заяви та розгляду справи не висував, про що надав відповідну заяву.

Таким чином, суд приходить до висновку про віднесення судових витрат по сплаті судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 840,80 грн. за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 13, 19, 76-81, 141, 256, 259, 263-265 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про зняття арешту - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , який зареєстровано 14 липня 2010 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 10034911, на підставі Постанови про арешт майна боржника та заборона на його відчуження АА № 528907 від 14.07.2010 р. винесеної державним виконавцем Єщенко О.М. Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Судові витрати по сплаті судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. віднести за рахунок позивача ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Відповідач - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, , адреса місцезнаходження: майдан Свободи, 5 (Держпром), 1 під`їзд, 6 поверх, м. Харків, 61022.

Відповідач - Акціонерне товариство "ПРОКРЕДИТ БАНК", , адреса місцезнаходження: пр. Перемоги, 107-А, м. Київ, 03115.

Повне судове рішення складено 08.02.2021 року.

Суддя Т.В. Бабкова