СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1314/19

пр. № 2/759/256/21

20 січня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Король О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» про припинення використання виконавцями послуг своїх цивільних прав з метою зловживання монопольним становищем на ринку, визнання прав споживача, примусове виконання виконавцями послуг своїх обов`язків в натурі та стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд після уточнення позовних вимог від 21.01.2019 зобов`язати ПАТ «Київенерго» і КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» припинити зловживання цивільними правами по відношенню до ОСОБА_1 в умовах їх монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води і відсутності конкуренції на цьому ринку; визнати право ОСОБА_1 на оплату послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води у період з 01.05.2015 по 30.06.2016 із врахуванням показань квартирного тепло лічильника і квартирного лічильника гарячої води за тарифами, які було затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №146, від 17.10.2014 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктам господарювання, які є виконавцями цих послуг» і зобов`язати ПАТ «Київенерго» зробити йому за змістом цих тарифів порахунок оплати за ці послуги; визнати за ОСОБА_1 на оплату послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води починаючи з 01.01.2016 із врахуванням показань квартирного лічильника гарячої води, за тарифом в умовах відсутності у нього рушникосушильника і зобов`язати ПАТ «Київенерго» і КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» зробити йому за змістом цього тарифу перерахунок оплати за цю послугу; визнати право ОСОБА_1 на не оплату послуг з опалення місць загального користування, починаючи із 01.11.2017 у зв`язку з їх не утепленням, демонтажем і непрацездатністю приладів системи їх опалення і необхідністю її (їх) капітального ремонту, та зобов`язати ПАТ «Київенерго» і КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» зробити йому перерахунок оплати за цю послугу; визнати право ОСОБА_1 на оплату послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води з 01.01.2016 із 50 знижкою за показаннями квартирного тепло лічильника в межах фактичного споживання цієї послуги, якщо воно не перевищує соціального нормативу користування нею із коригуючим коефіцієнтом для 10-типоверхового будинку в м. Києві, і зобов`язати ПАТ «Київенерго» і КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» зробити йому перерахунок оплати за цю послугу; визнати право ОСОБА_1 на зменшення розміру плати за послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води у зв`язку з їх наданням не в повному обсязі ПАТ «Київенерго» протягом листопада 2017 року - квітня 2018 року і зобов`язати його провести перерахунки розміру плати за ці послуги; визнати укладеним договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем) між ОСОБА_1 та особисто КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» на умовах, які передбачені типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води і водовідведення, який було затверджено постановою КМУ від 21.07.2005 №630 (в редакції постанови КМУ від 03.09.2009 №933, з останніми змінами, внесеними його постановою від 18.08.2017 №633); визнати право ОСОБА_1 , як фізичної особи на обслуговування без дискримінації під час надання йому КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води та зобов`язати його припинити дискримінацію ОСОБА_1 , як фізичної особи у цьому праві, шляхом утримувати власні офіційний веб-сайт в мережі Інтернет, аварійно-диспетчерську службу із телефонним зв`язком (контакт-центр), абонентські відділи (центри обслуговування), а також особисто надсилати власні платіжні документи за надання цих послуг та укласти із банками договори на прийняття платежів за ці послуги; стягнути з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_1 пеню за перевищення строку проведення аварійно-відбудованих робіт з надання послуги централізованого опалення від індивідуального теплового пункту будинку у період з 21.1.2018 по 05.04.2018 включно у розмірі 6805 грн 80 коп.; стягнути з КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 пеню за перевищення строку проведення аварійно-відбудованих робіт з надання послуги з централізованого опалення від індивідуального теплового пункту будинку у період з 15.10.2018 по 17.01.2019 включно у розмірі 12405 грн 40 коп. і пеню за ненадання послуги централізованого постачання гарячої води у період з 11.05.2018 по 16.10.2018 включно у розмірі 2764 грн 20 коп.; призначити КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» строк протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили для усунення ним істотних недоліків у наданні послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води від індивідуального теплового пункту для ОСОБА_1 , а в разі невиконання цього обов`язку надати йому право доручити їх виправлення будь-якій третій особі за рахунок КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» та стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрат по справі (а.с. 53-62 т. 1).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є ветераном військової служби, що надає йому право на пільгу із Державного бюджету України для оплат житлово-комунальних послуг зі знижкою 50% та проживає з 1996 р. у квартирі, яка розташована у четвертій секції (під`їзді) десятиповерхового будинку в Святошинському районі м. Києва і належить йому на праві приватної власності, яка обладнана квартирним лічильником, а розрахунки за централізоване опалення мають відбуватися за його показаннями та є придатним до використання до грудня 2020 р., тому на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ПАТ «Київенерго» був зобов`язаний з липня 2014 р. укласти позивачем письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води відповідно до типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, який було затверджено постановою КМУ від 21.07.2005 №630, проте ПАТ «Київенерго» замість укладення прямого договору звернувся із роз`ясненням до Антимонопольного комітету із листом від 25.04.2014 чи будуть вважатися порушенням законодавства про захист економічної конкуренції його дії, якщо у правовідносинах зі споживачами він використовуватиме власні форми договорів, на що було надано відповідь, що це може привести до ущімлення інтересів споживачів, та було запропоновано привести проект договору у відповідність до Типового договору, затверджено постановою КМУ від 21.07.2005 №630 та привести договірну роботу зі споживачами у відповідність зі ст.ст. 21, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не зважаючи на відсутність договорів про співпрацю із балансоутримувачем, натомість відповідач уклав з КП «ДУОЖ в Святошинському районі м. Києва» договір про співпрацю від 05.08.2014 за №0810001, що призвело до невірного нарахування за послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, та почав зазначати у квитанціях показання його квартирних приладів обліку та розпочав нараховувати оплату за опалення місць загального користування, які не опалювалися і не були утопленими, попри це ПАТ «Київенерго» було зроблено перерахунок за гарячу воду на 3,38 грн 00 коп., який не відповідає вкрай низькій якості гарячої води, також в акті-претензії від 01.12.2017 від відповідача вимагалося підвищити тиск у системах централізованого опалення і постачання гарячої води, збалансувати температуру централізованого опалення і зробити перерахунок, проте останній не надав відповіді з приводу цього акту-претензії, а з 26.04.2018 ПАТ «Київенерго» взагалі відключив постачання теплової енергії до ІТП будинку без проведення в ньому аварійно-відбудованих робіт, окрім цього ПАТ «Київенерго» за жовтень 2016 р. квітень 2018 р. застосував пільгу вже за показниками квартирного лічильника позивача у розмірі 50%, хоча споживання централізованого опалення за місяць не перевищувало соціального нормативу з урахуванням коригуючого коефіцієнту для десятиповерхового будинку у м. Києві, поряд з цим ПАТ «Київенерго» за період з січня 2016 р. по квітень 2016 р. застосував тариф із рушникосушильником, тоді як у позивача його немає, що стосується вимог до ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» позивач зазначив, що з 01.05.2018 виконавцем послуг є ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», однак він не поновив надання послуги із централізованого постачання гарячої води позивачу, що було припинено із 26.04.2018, не уклав з позивачем письмово договору надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, не надав інформацію про послуги, не з`явився до позивача для прийняття на абонентський облік квартирних приладів обліку, не передав позивачу за фактом послуги розділу і навпаки, вчинив правочин із третіми особами без згоди позивача саме ухилення від особистого виконання обов`язків виконавця послуг перед споживачами, зокрема з позивачем, не виправив проект договору з централізованого опалення і постачання гарячої води, також із розрахунків за листопад-грудень 2018 р. які були виготовлені КП «ГІОЦ» на замовлення КП «ЦКС» як і не є теплопостачальними підприємствами і не мають ліцензій на господарську діяльність в цій сфері продовжуються нарахування за опалення місць загального користування, які потребують капітального ремонту, не опалюються і не є утепленими, крім цього продовжується нарахування оплати позивачу з 17.10.2018 за тарифом в умовах наявності рушникосушильника, пільга зі знижкою 50% застосовується не повністю, хоча споживання ним послуги не перевищує соціального нормативу, та нарахування здійснюється із порушенням чинного законодавства.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.01.2019 у провадженні судді знаходиться зазначена цивільна справа (а.с. 21 т. 1).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.08.2019 відкрито підготовче провадження по справі (а.с. 126 т. 1).

05.11.2019 позивачем по справі подано заяву про відвід з підстав п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України (а.с. 134 т. 1).

05.11.2019 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Ул`яновської О.В. визнано необгрунтованою, а тому провадження по справі зупинено та передано заяву про відвід для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України (а.с 137, 138 т. 1).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.11.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Ул`яновської О.В. відмовлено (а.с. 142-144 т. 1).

08.11.2019 провадження по справі відновлено (а.с. 145 т. 1).

24.03.2020 позивач повторно звернувся до суду із заявою про відвід головуючому судді Ул`яновській О.В. з підстав п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України (а.с. 148 т. 1).

11.08.2020 КП «Київтеплоенерго» подав на позовну заяву відзив в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки ним жодним чином не порушено права позивача, а також зазначив, що КП «Київтеплоенерго» з 01.05.2018 стало виконавцем послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води, також він не є правонаступником ПАТ «Київенерго», тому він не був виконавцем послуг в період з 2017-2018 рр. не здійснював нарахувань позивачу, у зоні діяльності підприємства надання послуг з ЦО та ЦПГВ, а також постачання теплової енергії здійснюється саме КП «Київтеплоенерго», а не КК «ЦКС», крім цього позивачу нарахування здійснюється із урахуванням 50% пільги, тому здійснення перерахунку з урахуванням пільги є безпідставним, а визначення тарифу за централізоване постачання гарячої води базою є будинок, а не окрема квартира, при цьому, якщо у проекті будинку передбачено наявність рушникосушильника, то самовільний його демонтаж не є підставою для здійснення коригування нарахувань за послуг з ЦПГВ, а позивачем не надано доказів того, що проектом будинку не передбачено таку послугу, також утеплення МЗК є обов`язком співвласників,а позивачем не надано доказів того, що МЗК не утеплені, відповідно підстав для перерахунку немає, а те, що КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з ЦО та ЦПГВ підтверджується у газеті від 28.03.2018 Київської міської ради «Хрещатик» №34 (5085) де розміщено договір про надання послуг з ЦО та ЦПГВ, який є договором приєднання та вважається акцептованим всіма споживача, які не надали про нього заперечення, та підготовлений на основї типового договору, до того ж КП «Київтеплоенерго» не має жодних грошових зобов`язань перед позивачем, відтак позовна вимога про нарахування і стягнення пені не підлягає задоволенню (а.с. 181-185 т. 1).

22.09.2020 ухвалою суду у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Ул`яновській О.В. відмовлено (а.с. 245 т. 1).

Ухвалою суду від 22.09.2020 матеріли справи ун. № 759/1314/19, пр. №2/759/853/20 передно до господарського суду Донецької області для подальшого розгляду (а.с. 249, т. 2 а.с. 1, 2).

Постановою Київського апеляційного суду від 03.11.2020 ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22.09.2020 про передачу справи до господарського суду Донецької області в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» про припинення використання виконавцями послуг своїх цивільних прав з метою зловживання монопольним становищем на ринку, визнання прав споживача, примусове виконання виконавцями послуг своїх обов`язків в натурі та стягнення пені скасовано, справу в цій частині позовних вимог напврлено для продовження розгляду до суду першої інстанції ( а.с. 34-41т. 2).

На підставі постанови Київського апеляційного суду від 03.11.2020 вимоги до ПАТ «Київенерго» відсутні.

19.01.2021 через канцелярію суду позивач подав заяву про відвід судді з підстав п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме щодо умисного затягування розгляду справи.

Ухвалою суду від 20.01.2021 відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді (а.с. 55, 56 т. 2).

Ухвалою суду від 20.01.2021 закрито підготовче провадження, праву призначено до судового розгляду (а.с. 57 т. 2).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог з підстав зазначених у відзиві, просила відмовити.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.04.2007 виданого Святошинською РДА у м. Києві ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 64).

Згідно листа Святошинської РДА у м. Києві від 22.12.2017 №107-107-ОП/КО-1714/2-9188 щодо надання послуг з опалення та гарячого водопостачання в житловому будинку АДРЕСА_2 , було повідомлено про те, що вказаний житловий будино забезпечується: під`їзди №№1-3, 6 теплопостачанням за залежною схемою від районної котельні «Микільська Борщагівка» гарячим водопостачанням від центрального теплового пункту на АДРЕСА_3 теплопостачанням за незалежною схемою та гарячим водопостачанням від вбудованого індивідуального теплового пункту, розташованого у підвальному приміщенні під`їзду №4, житловий будинок обладнано 4 лічильниками теплової енергії на централізоване опалення, зовнішньо будинкові мережі теплопостачання та гарячого водопостачання до будинку, центральний тепловий пункт, інженерне обладнання вбудованого теплового пункту та вузли обліку теплової енергії знаходяться у володінні та користуванні ПАТ «Київенерго» (а.с. 102-104).

Згідно листа Управління (інспекція) самоврядного контролю від 25.04.2018 №072-513 з метою забезпечення належного розгляд колективного звернення Управлінням на адресу ПАТ «Київенерго», Святошинської РДА у м. Києві направлено лист з вимогами щодо усунення недоліків виявлених під час комісій та приведення надання послуг з центрального опалення та гарячого постачання у відповідності до норм та вимог передбачених чинним законодавством (а.с. 111).

Згідно ча. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до ст.ст. 18, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» статтю 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено частиною четвертою такого змісту: «Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація)».

Встановлено, що становище ПАТ «Київенерго» до травня 2018 р. на ринку послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води було таким, що мало ознаки монопольного (домінуючого) (а.с. 70). Так, само, як зазначено на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України, у зведеному переліку суб`єктів природних монополій, станом на 31.01.2018 під №234 міститься інформація про суб`єкта природних монополій КП «Київтеплоенерго», однак, позивачем не надано доказів зловживання відповідачами цивільними правами по відношенню до нього особисто в умовах їх монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води та відсутності конкуренції на цьому ринку, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

28.03.2018 у газеті Київської міської ради «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085) розміщено оголошення про те, що КП «Київенерго» стає виконавцем послуг з ЦО та ЦПГВ та розміщено договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, який є договором приєднання та вважається акцептованим усіма споживачами, як і в установленому законом порядку не надали заперечення щодо його умов (а.с. 112).

Надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води має проводитись на підставі письмового договору приєднання про надання вказаних вище послуг (з використанням внутрішньобудинкових систем), відповідно до умов Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Зокрема, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови КМУ від 21.07.2005 № 630 з подальшими змінами.

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 648 ЦК України, зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

З 01.05.2019 введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189. Відповідно до ч.1 ст.12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» цього з закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього закону (тобто до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договір за правилами такого Закону між позивачем та відповідачем не укладався, а тому на теперішній час договір укладений до 01.05.2019.

Відповідно до абз. 10 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі Правила).

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону (який діяв до 01.05.2019) договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем -фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачу.

Позивач від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався).

Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків, а тому вимога визнати укладеним договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води задоволенню не підлягає.

21.01.2018 позивач звернувся до ПАТ «Київенерго та КП «КК ОЖФ Святошинського району м. Києва» із актом-претензією про неналежне надання або ненадання послуг з ЦО (а.с. 105,106), а 05.03.2018 звернувся до ПАТ «Київенерго та КП «КК ОЖФ Святошинського району м. Києва» із актом-претензією про неналежне надання або ненадання послуг з ЦО і постачання гарячої води (а.с. 107-109).

При цьому вказані акти фіксують неналежне надання послуг з постачання гарячої води а не в час складання відповідних актів-претензій.

На підставі чого, ПАТ «Київенерго» здійснювало нарахування за послугу центрального постачання гарячої води з урахуванням фактичних показань будинкового засобу обліку гарячої води у відповідності до п. 11 Правил до моменту передачі інформації про наявність засобу обліку гарячої води до квітня 2017 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача стосовно перерахунку оплати послуги з гарячого водопостачання за періоди з 01.05.2015 по 30.06.2016, та з 01.08.2016 по 31.03.2017 є безпідставними, внаслідок чого не підлягають задоволеню.

Крім цього відповідно до угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 укладеного між КМДА та АЕК «Київенерго» майно енергетичного комплексу м. Києва було передано у володіння та користування ПАТ «Київенерго».

Згідно рішення КМР від 24.04.2018 №517/4581 зазначена угода припиняє свою дію стосовно майна ТЕЦ №5 та ТЕЦ 36 сміттєспалюючого заводу (Завод «Енергія») з 01.08.2018, а стосовно іншого майна з 01.05.2018 (а.с. 186, 187).

Таким чином, КП «Київенерго» стало виконавцем послуг з ЦО та ЦПГВ з 01.05.2018, на підставі чого відповідач в опалювальний період з 2017-2018 рр. не був виконавцем послуг з ЦО та не здійснював нарахувань позивачу по справі, внаслідок чого на КП «Київенерго» не може покладатися відповідальність за дії іншого суб`єкта господарювання ПАТ «Київенерго».

Вказана позиція викладена у постанові Київського апеляційного суду у справі №753/13394/17.

На підставі викладених обставин вимоги щодо визнання права ОСОБА_1 на не оплату послуг з опалення місць загального користування, починаючи із 01.11.2017, а також зменшення розміру плати за послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води у зв`язку з їх наданням не в повному обсязі ПАТ «Київенерго» протягом листопада 2017 року - квітня 2018 року і зобов`язання його провести перерахунки розміру плати за ці послуги є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Розпорядженням КМДА від 27.07.2018 №1294 було затверджено тарифи на послугу з централізованого постання гарячої води (в редакції, що діяла в період спірних правовідносин).

Згідно п. 98 порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання. Послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011 №869 (в редакції, що діяла в період спірних правовідносин), визначено, що витрати теплової та електричної енергії на циркуляцію у розподільних, внутрішньобудинкових мережах і рушникосушильниках визначаються за розрахунком окремо для кожного будинку, а за відсутності даних розрахунків - як стала частка загальної суми витрат теплової і електричної енергії, що припадає на будинок.

Для визначення тарифу за ЦПГВ базою є будинок, а не окремі квартири.

У випадку, якщо проектом будинку передбачено наявність рушникосушильника, то самовільний його демонтаж не є підставою для здійснення коригування нарахування за послугу з гарячого водопостачання, при цьому позивач не надав суду належних доказів, що проектом будинку не передбачені рушникосушильники в квартирах, а тому дана вимога позивача задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про визнання права ОСОБА_1 на оплату послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води з 01.01.2016 із 50 знижкою і зобов`язання КП «Київтеплоенерго» зробити йому перерахунок оплати за цю послугу.

Судом встановлено, що позивач має статус Ветерана військової служби (а.с. 63 звор. арк), внаслідок чого відповідно до постанови КМУ від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» для громадян які відповідно до законодавства мають пільги на оплату житлово-комунальних послуг, соціальна норма житла дял централізованого та індивідуального опалення (теплопостачання) незалежно від джерела та виду енергії становить 21 кв.м загальної площі на одну особу та додатково 10,5 кв.м на домогосподарство. У разі використання теплової енергії для ЦО споживачами, житлові будинки яких обладнані будинковими або квартирними приладами обліку, встановлено соціальний норматив 0,0431 Гкал на 1 кв.м опалювальної площі місяць в опалювальний період, з урахуванням коригуючого коефіцієнту для розрахунку розміру витрат теплової енергії на потреби опалення для будівлі на 5 і більше поверхів 0,41.

У квартирі позивача встановлено вузол розподільного обліку теплової енергії, на підставі чого споживач сплачує послугу за спожиті Гкал пропорційно опалювальній площі в межах соціальної норми, а нарахування здійснюється за фактичну спожиту теплову енергію.

Отже позивачу здійснюється нарахування (листопад 2018р.) плати на підставі пільги «Веретан військової служби» 50% наступним чином: опалювальна площа квартири становить 50,50 кв.м, пільгова площа 31,50 (21 кв.м+105 кв.м), споживання Гкал в листопаді 2018 становить 0,1592 Гкал. 0,0431 Гкал х 0,41 = 0,017671 Гкал за кв.м (соціальний норматив користування послугою з ЦО на 1 кв.м опалювальної площі в місяць) 0,1592 Гкал/50,50 кв.м = 0,003152 Гкал (фактично спожито Гкал на 1 к.в.м опалювальної площі, що не перевищує соціальний норматив) отже, 0,003152 Гкал х 31,50 кв.м х 1354, 78 грн х 50% = 67,27 (сума пільги за листопад 2018 р., тобто нарахування 0,1592 Гкал х 1354,78 грн = 215,68 грн до сплати 215, 68 (нарахування) - 67,27 (пільга) = 148 грн 41 коп.

Крім цього з 01.10.2019 у відповідності до Постанови КМУ від 17.04.2019 №7373 «Деякі питання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій нормі» розрахунок сум пільг, встановленими законами України, ведеться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

На підставі чого позивачу здійснюється нарахування із урахуванням 50% пільги, тому здійснення перерахунку з урахуванням пільги є безпідставною.

Розпорядженням виконавчого орану КМР (КМДА) від 08.12.2016 №1244 «Про єдину міську службу для комплексного обслуговування споживачів житлово-комунальних послуг за принципом «єдиного вікна» на базі комунального концерну «Цент комунального сервісу організовано єдину міську службу для комплексного обслуговування споживачів житлово-комунальних послуг за принципом «єдиного вікна» на базі комунального концерну «Центр комунального сервісу».

10.05.2018 між КП «Київенерго» (замовник) та КК «Центр комунального сервісу» (виконавець) укладено договір №56 про надання послуг згідно умов якого виконавець зобов`язується надавати замовникові послуги, зазначені в п. 1.2 Договору, а замовник приймати і оплачувати отриманні ним послуги, найменування послуг ДК 021:2015: 72310000-1 послуги з обробки даних (Комплексне обслуговування споживачів Замовника щодо послуг з ЦО, постачання теплової енергії, постачання гарячої води) (а.с. 114-118).

Концерн забезпечує виконання роботи з формування, друку та доставки рахунків-повідомлень та/або довідково-інформаційного видання «Комунальний бюлетень міста Києва» по кожному особовому рахунку споживачів. У довідко-інформаційному виданні «Комунальний бюлетень міста Києва» можуть бути розміщені оголошення-інформація, що стосується послуг які надаються замовником.

Укладення договорів чи встановлення рахунків на оплату наданих послуг здійснюється від імені КП «Київтеплоенерго».

На підставі чого підприємство жодним чином не порушувало права позивача та не приховувало інформацію про центри надання послуг/сервісні центри, внаслідок чого вказана вимога не підлягає задоволенню.

Щодо вимог про здійснення перерахунку розміру плати за місця загального користування слід зазначити наступне.

Згідно п. 12 правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженої КМУ від 21.07.2005 №630 у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири.

Підтримання температури підсобних приміщень квартири відбувається не тільки через опалювальні пристрої, а також за рахунок теплопередачі крізь огороджувальні конструкції житлових приміщень. Власники квартир як співвласники місць загального користування повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно опалювальної площі житла, а визначення плати за їх опалення провадиться відповідно до Методики розрахунку кількості теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, що затверджена Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 №359.

Відповідно до п. 1.4. Методики розрахунку кількості теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, кількість теплової енергії на опалення місць загального користування окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні суб`єкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Отже, окрема оплата за обігрів місць загального користування позивачем не виставляється і підстави для несплати або перерахунку за цю послугу відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Враховуючи вищезазначені обставини КП «Київтеплоенерго» немає жодних грошових зобов`язань перед позивачем, а тому вимога про нарахування та стягнення пені задоволенню не підлягає.

Щодо стосується вимоги про усунення КП «Київтеплоенерго» істотних недоліків строк протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили для у наданні послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води від індивідуального теплового пункту для ОСОБА_1 , а в разі невиконання цього обов`язку надати йому право доручити їх виправлення будь-якій третій особі за рахунок КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» є похідною від попередніх, внаслідок чого задоволенню не підлягає.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1, 5, 12, 13, 18, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 203, 549, 551, 648 ЦК України,ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

у позовних вимогах ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» про припинення використання виконавцями послуг своїх цивільних прав з метою зловживання монопольним становищем на ринку, визнання прав споживача, примусове виконання виконавцями послуг своїх обов`язків в натурі та стягнення пені відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 25.01.2021.