№ провадження 2/646/1267/2021
Справа № 646/1617/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.21 року м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Блага І.С.,

за участі секретаря судового засіданні Матвійчук В.В.,

представника позивача адвоката Андрійко О.В.,

представника відповідача адвоката Шафоростова В.О.,

розглянувши в підготовчому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Британський Дім» про стягнення моральної та майнової шкоди,

встановив:

В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Британський Дім» з наступними позовними вимогами:

-стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 542841,00 грн.,

-стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду у сумі 19500,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про пайову участь у кооперативі № НОМЕР_1 , який був укладений між цими сторонами 04.12.2019р., а саме, на порушення умов щодо строку спорудження об`єкта будівництва та його здачі в експлуатацію (до кінця 2020 року) та забезпечення набуття у власність позивачем як асоційованим членом кооперативу об`єкту нерухомості житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 26,26 кв.м.

Ухвалою суду від 15.03.2021р. було відкрите провадження у цій справі в порядку загального позовного провадження. При цьому, відкриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а тому за правилами частини 3 статті 22 цього закону позивач звільняється від сплати судового збору.

В подальшому представник відповідача подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без руху, оскільки позивач не сплатила судовий збір за подання цього позову. При цьому представник відповідача посилається на правову позицію Верховного Суду у постанові від 14.11.2018р. у справі №466/7136/15-ц, а також ті обставини, що спірні правовідносини між сторонами виникли з договору про пайову участь у кооперативі, а тому відповідач не є продавцем, а позивач, яка є асоційованим членом кооперативу, не є споживачем у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, на переконання представника відповідача, позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, а отже має бути залишена без руху на підставі ч.11 ст.187 ЦПК України. Крім того, представник відповідача в обґрунтування свого клопотання посилається на правову позицію Верховного Суду у постанові від 19.05.2021р. у справі №569/15105/19.

Представник позивача адвокат Бабій І.С. подала до суду письмові заперечення на вищевказане клопотання представника відповідача, в яких зазначила, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. За умовами договору про пайову участь у кооперативі відповідач (кооператив) зобов`язується організувати спорудження об`єкту будівництва за рахунок внесків, у тому числі, позивача (асоційованого члена), а також здачу цього об`єкту в експлуатацію, передачу позивачу об`єкту нерухомості та всіх наявних документів для реєстрації права власності. Тож, з положень цього договору вбачається, що кооператив здійснює будівництво (виконує роботу), здає в експлуатацію та передає майнові права на квартиру за кошти (тобто продає), а позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості. При цьому представник позивача посилається на правові позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 01.09.2020р. у справі №216/3521/16-ц, а також у постанові від 29.01.2019р. у справі №916/4644/15. Крім того, представник позивача вважає, що питання стосовно поширення сфери дії певних правових норм, у тому числі, Закону України «Про захист прав споживачів», на спірні правовідносини суд може вирішити лише під час розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представники сторін підтримали кожен свою позицію щодо клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху. При цьому представник позивача наполягала на тому, що питання про сферу дії Закону України «Про захист прав споживачів», на яку позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, суд може вирішити лише під час розгляду справи по суті.

Вислухавши представників сторін, дослідивши їх доводи, викладені у їх відповідних процесуальних документах, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню.

Так, згідно з положеннями ст.185 та ст.187 ЦПК України під час вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі суд перевіряє дотримання позивачем вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже на вказаній процесуальній стадії суд має визначитися з тим, чи поширює свою дію закон (норма закону), на яку посилається позивач як на підставу звільнення від сплати судового збору, на спірні правовідносини.

Тобто питання стосовно підстав звільнення від сплати судового збору та, відповідно, правової норми, якою це врегульовано, вирішується судом на стадії відкриття провадження у справі. Це питання не по суті спору, оскільки на цій стадії суд перевіряє наявність у особи, яка звернулася до суду, права на звернення до суду та дотримання встановленого законом порядку реалізації такого права. Одна зі складових такого процесуального порядку є дотримання вимог закону щодо сплати судового збору та передбачених законом підстав для звільнення від його сплати. Частина 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» відноситься до таких підстав. Отже, під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд має перевірити, чи розповсюджується ця норма на спірні правовідносини. Тому є помилковими доводи представника позивача у цій частині, а саме, що суд може вирішити, чи розповсюджується на спірні правовідносини дії Закон України «Про захист прав споживачів» лише під час розгляду справи та позбавлений такої можливості під час вирішення питання про відкриття провадження у справі.

У наведеній представником позивача в обґрунтування свої позиції постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020р. у справі №216/3521/16-ц йдеться про інші спірні правовідносини, ніж у цій цивільній справі, а саме, про правовідносини між фізичною особою та банком з приводу порушення умов договору строкового банківського вкладу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019р. у справі №916/4644/15, на яку також посилається представник позивача, вирішено питання щодо спірних правовідносин між суб`єктами інвестиційної діяльності під час процедури банкрутства.

Тобто у вищевказаних справах інший суб`єктний склад та інші спірні правовідносини, не тотожні між тими, що склалися між сторонами цього цивільно-правового спору.

В той же час, у постанові від 14.11.2018р. у справі №466/7136/15 та у постанові від 19.05.2021р. у справі №569/15105/19 Верховний Суд зробив висновки, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується на правовідносини між кооперативом та його членом з приводу порушення зобов`язань, які виникають у зв`язку з членством у кооперативі, зокрема, на підставі договорів про сплату пайових внесків.

Так, у постанові від 14.11.2018р. Верховний Суд зазначив, що статус споживача набуває особа, яка замовляє певний товар, роботу чи послугу у виробника чи продавця. Підставою для виникнення відносин між споживачем та продавцем є відповідний договір. Натомість у випадку, якщо певні матеріальні блага особа отримує не у зв`язку із укладеним договором, а з інших підстав, в тому числі у зв`язку із членством особи в кооперативі, а оплата, яку ця особа проводить не є платою за товари та послуги, а є паєм (членським внеском такої особи), який сплачується саме у зв`язку із відносинами членства - то така особа не виступає в якості споживача в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» .

В свою чергу, у постанові від 19.05.2021р. Верховний Суд вказав на те, що не є споживачем особа, яка оплачує пай на виконання договору про сплату пайових внесків та статуту кооперативу. Договір про сплату пайових внесків не є договором про надання послуг чи підряду. У цій постанові Верховний Суд прийшов до висновку про неможливість застосування положень частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин, оскільки сплачені особою кошти є пайовим внеском, який сплачений членом кооперативу на виконання його обов`язків, передбачених статутом кооперативу, а не платою за отримані послуги чи товар.

Тобто підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні.

Отже, за подання цієї позовної заяви позивач- фізична особа має сплатити судовий збір за ставкою, встановленою підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Таким чином, суд вважає за необхідне надати позивачу строк на усунення вказаних недоліків позовної заяви, які викладені у позовній заяві, а у випадку їх неусунення, вказана позовна заява буде залишена без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 257, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Британський Дім» про стягнення матеріальної та моральної шкоди за неналежне виконання договірних зобов`язань залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У випадку не усунення вищевказаних недоліків позовної заяви у встановлений судом строк вона буде залишена без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів в порядку ст.261, ст.354 ЦПК України.

Суддя І.С.Блага