Справа № 738/1701/20
№ провадження 2/738/91/2021
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

01 лютого 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Волошиної Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Донець Г.В.,

представника позивача, третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Менська міська рада Менського району Чернігівської області, ОСОБА_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У грудні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що вона є власником 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування, а інша 1/3 частина вказаного будинку належить її рідному брату ОСОБА_1 .. 26 вересня 2009 року ОСОБА_4 зареєструвалася у вказаному будинку, проте з травня 2019 року відповідач у спірному будинку не проживає, не несе тягар фінансових витрат по утриманню будинку у належному стані, не здійснює поточні та капітальні ремонти, не сплачує комунальні послуги, її особисті речі у будинку відсутні, на їх пропозицію знятись з реєстраційного обліку відповідач жодних дій не вчиняє. Реєстрація відповідача у даному будинку призводить до порушення їх з ОСОБА_1 прав як власників, позбавляє можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, судове засідання призначено на 01 лютого 2021 року о 10.00 год.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі.

Представник третьої особи Менська міська рада Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. За таких обставин, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2021 року, з урахуванням думки представника позивача, третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 , постановлено провести заочний розгляд справи.

Представник позивача та третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та додатково пояснив, що відповідач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , у зв`язку з чим була зареєстрована у спірному будинку. В травні 2019 року відповідач зібрала свої речі, покинула ОСОБА_1 , виїхала проживати в інше місце, куди саме нікому невідомо. В серпні 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано, відповідач більше року не проживає у спірному будинку, перешкод у користуванні їй будинком ніхто не чинив, витрати по його утриманню не несе, комунальні послуги не сплачує, на звернення позивача та третьої особи ОСОБА_1 знятись з реєстрації ніяких дій не вчиняє. Реєстрація відповідача у спірному будинку призводить до нарахування зайвих коштів по його утриманню.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 грудня 2006 року державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори Петрикей К.І., зареєстрованого в реєстрі за №3788, та договору дарування, посвідченого 22 грудня 2006 року державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори Петрикей К.І., зареєстрованого в реєстрі за №3889, ОСОБА_3 є власником 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 (арк.с.6 ,8).

ОСОБА_1 є власником 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 грудня 2006 року державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори Петрикей К.І., зареєстрованого в реєстрі за №3786 (арк.с.13).

Право власності на житловий будинок надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , у вищевказаних частках, належним чином зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12990516 від 21 грудня 2006 року, №13067047 від 26 грудня 206 року та №129900578 від 21 грудня 2006 року відповідно (арк.с.7, 9, 13).

ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), який рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2020 року було розірвано (арк.с.24, 25).

Відповідач ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) зареєстрована по АДРЕСА_1 з 26 вересня 2009 року, що підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян (рак.с.18-22).

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 від 27 січня 2020 року вбачається, що відповідач ОСОБА_4 ,. будучи зареєстрованою по АДРЕСА_1 , у вказаному будинку не проживає (арк.с.23).

Відсутність відповідача за місцем реєстрації більше одного року підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка пояснила, що вона близько п`яти років проживає в будинку АДРЕСА_2 , що знаходиться по сусідству з будинком ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , у якому періодично, зокрема влітку, проживали ОСОБА_9 зі своєю дружиною ОСОБА_10 . У 2019 році остання покинула свого чоловіка, зібрала речі і виїхала у невідомому напрямку, з тих пір її ніхто не бачив і в цьому будинку з тих пір ніхто не проживає. ОСОБА_9 хворіє, а тому проживає у своєї сестри позивача по справі. За будинком доглядає ОСОБА_11 .

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями статті 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За положеннями ст.47 Конституції, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 1 ст.383 ЦК та ст.150 Житлового кодексу Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їхніх сімей та інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 317 ЦК встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Статтею 405 ЦК передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК, при цьому саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлений ст.405 ЦК України строк у жилому приміщенні без поважних причин.

Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані суду докази та доводи представника позивача та третьої особи - ОСОБА_2 в сукупності з письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що відповідач добровільно змінила своє місце проживання і є такою, що понад один рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає у спірному житловому будинку, належному на праві власності позивачу та третій особі, не бере участі в утриманні будинку, її тривала відсутність за місцем реєстрації свідчить про те, що вона має інше проживання, а отже є законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись статтями 16, 319, 321, 405 ЦК України, статтями 12, 13, 77-82, 259, 263-265, 268, 280, 284 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Менська міська рада Менського району Чернігівської області, ОСОБА_9 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_11 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач:

ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Менська міська рада Менського району Чернігівської області, місцезнаходження: вул. Титаренка Сергія, 7 м. Мена Чернігівська область, індекс 15600, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04061777.

ОСОБА_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлений 05 лютого 2021 року.

Суддя Н. В. Волошина