Справа № 758/2002/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Гайдай К. В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 не з`явився,

заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився,

розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся в суд із заявою у якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - договору конкретного користування від 14 вересня 1999 року.

В обґрунтування заяви покликається на те, що 14 вересня 1999 року між заявником та ОСОБА_3 укладено договір конкретного користування, який має сили правовстановлюючого документа. при оформлення договору нотаріусом невірно зазначено по батькові заявника, а саме заміть ОСОБА_1 , вказано ОСОБА_1 , що не відповідає даним паспорта громадянина України заявника. Оскільки відсутні відомості про нотаріального діяльність нотаріуса, який посвідчував договір, що унеможливлює виправлення такої помилки, заявник звернувся до суду із заявою, яку просить задовольнити.

30 червня 2020 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва відмовлено у відкриття провадження у справі за цією заявою.

22 грудня 2020 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу суд від 30 червня 2020 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

16 лютого 2021 року ухвалою суду залишено заяву без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині.

09 квітня 2021 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Якимець О. І., у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_6

15 квітня 2021 року ухвалою суду заяву прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання, яке відкладалось з поважних причин.

03 червня 2021 року заявник звернулась до суду з заявою у якій просить розглядати справу у її відсутності.

У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце цього засідання, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, що не з`явились.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного.

Суд установив, 14 вересня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір конкретного користування частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , деревами, які примикають до цього будинку. Дані обставини підтверджено копією дубліката, що має сили оригіналу цього договору, який посвідчений державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори 14 вересня 1999 року і зареєстрований за № 3497.

Зі змісті договору убачається, що у його частині щодо відомостей про сторін договору вказано по батькові заявника як ОСОБА_1 , а вже у п. 1 умовах цього договору як ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей паспорта громадянина України заявника серії НОМЕР_1 її прізвище ім`я по батькові вказано ОСОБА_1 .

Таким чином, суд установив, що дані заявника у паспорті та у частині договору конкретного користування у п. 1 містять розбіжності у даних щодо по батькові ОСОБА_1 , а саме написано ОСОБА_1 , хоча вірним є ОСОБА_1 .

Таким чином суд прийшов до переконання про те, що « ОСОБА_1 " та " ОСОБА_1 " одна і таж особа.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до правової позиції викладеної у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що іншим шляхом встановити вказаний факт заявник не може.

Встановлення факту належності заявнику договору конкретного користування необхідно з метою реалізації права користування та розпорядження своєї власністю на свій розсуд.

Враховуючи встановлене вище, суд прийшов до переконання про те, що заявником підтверджено дані про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , однак і таж особа, адже вірним по батькові заявника є " ОСОБА_1 ", а не " ОСОБА_1 "; розбіжності у документах щодо по батькові заявника суттєво впливають на її право користування, договір як правовстановлюючий документ від 14 вересня 1999 року дійсно належить також і заявнику, іншим чином встановити такий факт не можливо, а відтак суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 належить договір конкретного користування від 14 вересня 1999 року, а тому заяву необхідно задовольнити повністю.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати понесені заявником не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 10, 76-80, 263-265, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 352, 354, пункту 3 розділ ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 договору конкретного користування, укладеного 14 вересня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо користування житловим будинком АДРЕСА_1 , які володіють ним у рівних частинах, деревами, які примикають до цього будинку, посвідченого державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори 14 вересня 1999 року і зареєстрований за № 3497.

Понесені судові витрати заявником не відшкодовуються.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 розділ ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

заінтересована особа ОСОБА_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 03 червня 2021 року.

Суддя О. І. Якимець