Справа №932/3965/20
Провадження №2/932/2929/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«15» січня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського І.В.

за участю секретаря: Батіщевої К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування домоволодінням, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 02.04.2020 надійшов вищезазначений позов в якому позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні житловим будинком з господарськими спорудами розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 із зазначеного будинку з позбавленням її права користування ним.

05.08.2020 суддею Цитульським В.І. постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження, після повторного автоматизованого розподілу, та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від відповідача повернувся конверт.

У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Ухвалою судді від 15.01.2021 вирішено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Стислий виклад позиції позивача зазначеної у позові.

Позивач набув у власність домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що попередній власник, тобто відповідач по справі, не реагує на вимоги позивача щодо виселення, останній вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом видане 12.08.2003 державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 належить домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно з копією акту про проведення електронних торгів від 13.02.2020, 30.01.2020 було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна (лот №402345), а саме житлового будинку з господарськими спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Переможцем електронних торгів став ОСОБА_1 . Реалізацію вказаного майна було проведено в межах зведеного виконавчого провадження №58754402 від 29.03.2018 де боржником є ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва виданого державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори 03.03.2020, посвідчено, що ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з: житлового будинку загальною площею 57,8 кв.м. з господарчими спорудами на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , що раніше належало ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 12.08.2003 за реєстровим №1-5996.

Згідно з копією листа-вимоги направленого ОСОБА_1 за адресою проживання ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) останній вимагає виселитись з вказаного житлового будинку.

Норми права, що застосував суд.

З огляду на те, що відповідач не є членом сім`ї власника, на спірні правовідносини не розповсюджуються приписи законодавства, якими визначені права членів сім`ї власника житлового будинку.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У пункті 33 постанови ВП/ВС від 04 вересня 2019 року у справі № 761/5115/17 (провадження № 14-391цс19) вказано, що: «одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права.

Згідно з висновком до якого дійшла колегія суддів ВС/КЦС у постанові від 16.12.2020 прийнятій за результатами розгляду справи №182/7347/18, до регулювання житлових відносин підлягають застосуванню положення статей 391, та глави 32 «Право користування чужим майном» ЦК України, а не положення ЖК Української РСР, прийнятого 30 червня 1983 року, оскільки останній не відповідає реаліям сьогодення та змісту нинішніх суспільних відносин. Натомість ЦК України є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше, а тому темпоральна колізія норм права має вирішуватися саме на користь норм ЦК України. Також у вказані постанові зазначено, що сутність негаторного позову полягає в усуненні порушення, яке триває і має місце на момент звернення з позовом до суду, з огляду на, що з таким позовом особа може звернутися в будь-який час поки існують правовідносини та правопорушення.

Тобто, з аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод,у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю на підставі приписів ЦК України.

Частиною 1 статті 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з висновком до якого дійшла колегія суддів ВС/КЦС у постанові від 03.06.2020 прийнятій за результатами розгляду цивільної справи №196/476/13-ц, якщо новий власник житла (будинку), не може користуватися своєю власністю, оскільки колишній власник цього житла відмовляється виселятися з нього, то порушене право нового законного власника підлягає захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення колишнього власника.

Оцінка суду.

Враховуючи вищевикладене, та огляду на те, що відповідач є боржником за виконавчим провадженням, за яким спірне майно було продано на прилюдних торгах у рахунок погашення боргу, не є членом сім`ї позивача, спільним побутом із ним не пов`язана та беручи до уваги, що зі сторони позивача було здійснено всіх можливих дій для мирного вирішення спору, які залишилися без належної уваги зі сторони відповідача, що в свою чергу спонукало до звернення до суду з даним позовом, заявлені вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування домоволодінням задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим будинок з господарськими спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування та виселення.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 840,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду складено та підписано 15.01.2021

Суддя : В.І.Цитульський