Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/278/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 червня 2021 року м. Гребінка

08 червня 2021 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря судового засідання Трохименко В.В., розглянувши у приміщенні суду м. Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що житловий будинок АДРЕСА_1 , був побудований та належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом свого життя ОСОБА_2 будував вищевказаний будинок та проживав із його бабусею ОСОБА_3 по лінії його мами ОСОБА_4 . За свого життя ОСОБА_2 у зв`язку із смертю, що є подією непередбачуваною для кожної людини, не встиг зареєструвати своє право власності на належний йому житловий будинок. З 2006 року, з часу смерті дружини ОСОБА_2 та також його бабусі, ОСОБА_5 , він добросовісно, безперервно та відкрито володів та користувався для власних потреб вищевказаним житловим будинком АДРЕСА_1 , несе всі витрати по його утриманню, обробляє земельну ділянку біля будинку, сплачує земельний податок, виконує щорічні поточні ремонти будівель та споруд та підтримує в належному стані та використовує його для власних потреб. На час його звернення з даним позовом до суду, строк його добросовісного та відкритого володіння будинком становить більше 14 (чотирнадцяти) років.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали повністю та просили задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, при вирішення питання про задоволення позову ОСОБА_1 покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 3 від 11 березня 1997 року та довідки виконавчого комітету Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 167 від 04 квітня 2017 року житловий будинок в АДРЕСА_2 належав ОСОБА_2 (а.с. 10-11).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 26).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 27 (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть № 23 (а.с. 27).

Факт добросовісного, відкритого, безперервного володіння та використання для власних потреб позивачем житлового будинку по АДРЕСА_1 , підтверджується довідкою виконавчого комітету Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області №169 від 05. 04. 2017 року (а.с. 12).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 168 від 05. 04. 2017 року земельна ділянка по домоволодінню в АДРЕСА_1 , відноситься до комунальної власності (а.с. 13).

Ті факти, що житловий будинок АДРЕСА_1 , не являється самовільною побудовою та відсутність реєстрації права власності на будинок, підтверджується відсутністю відповідних записів в технічному паспорті на будинок та інформаційною довідкою № 2194 ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» (а.с. 15-21).

Відповідно до чинного на час будівництва будинку (у 1970-х роках) законодавства, яке не пов`язувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію. Натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в органах місцевого самоврядування (сільської ради).

Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 14 (чотирнадцяти) років продовжує відкрито, безперервно володіти житловий будинок АДРЕСА_1 , суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати право власності за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 315, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , за набувальною давністю право власності на житловий будинок загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 19,0 кв.м., з допоміжними господарськими побудовами, який розташований в АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1» - житловий будинок; «Б» - сарай-літня кухня; «В» - вбиральня; «№1» - ворота; «№2» - огорожа.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я. В. Татіщева