05.04.2021 Єдиний унікальний номер 205/7626/20
Номер провадження 2/205/357/21
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
02 жовтня 2020 року акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов обґрунтований тим, що 12 липня 2011 року ОСОБА_1 , підписанням анкети-заяви приєднався до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі - Умови) разом з тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, між ним та Банком становлять договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Заявою підтверджується факт, що відповідач був повністю проінформований про умови кредитування у АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк), що діяли станом на момент підписання анкети-заяви.
На підставі вказаної анкети-заяви ОСОБА_1 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом.
Банк свої зобов`язання за Договором виконав, надав відповідачу кредит. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Таким чином, відповідач зобов`язання за Договором не виконав.
У зв`язку з зазначеними порушеннями умов Договору виникла заборгованість, яка станом на 14 вересня 2020 року складає 12 066,11 грн., з яких: 1 307,36 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 469,68 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 10 289,07 грн. нарахована пеня.
На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 066,11 грн. та судові витрати по справі
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено строк відповідачу для подання відзиву на позов.
У встановлений ухвалою суду строк від відповідача відзив на позов не надійшов.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С. письмово просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримав. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
12 липня 2011 року відповідачем також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 14).
Позивач наголошує, що в порушення умов вказаного Договору, відповідач допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого в нього виникла заборгованість, яка станом на 14 вересня 2020 року складає 12 066,11 грн., з яких: 1 307,36 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 469,68 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 10 289,07 грн. нарахована пеня (а.с. 10).
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту та заборгованості за нарахованою пенею, суд виходив із наступного.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Положеннями ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Як вбачається з виписки по рахунку ОСОБА_1 (а.с. 50-59), відповідач користувався кредитними коштами, наданими Банком.
Окрім того, у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка була підписана ОСОБА_1 , сторони погодили відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне погашення заборгованості (а.с. 14).
У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і в такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у Договорі, то позов в цій частині ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.
Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази суд приходить до висновку, що заборгованість станом на 14 вересня 2020 року за простроченим тілом кредиту у розмірі 1 307,36 грн. та заборгованість за пенею у розмірі 10 289,07 грн., підлягає стягненню з відповідача.
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Положеннями статті 625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі, їх розмір і порядок нарахування, посилався на зміни внесені до Умов та правил надання банківських послуг, за якими у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України відсотки встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості.
Разом з тим, матеріали справи не містять даних про те, що відповідач ознайомився зі змінами до Умов та правил надання банківських послуг щодо нарахування відсотків за ч. 2 ст. 625 ЦК України, та що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо розміру і порядку нарахування вказаних відсотків на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, не підлягають задоволенню через їх необґрунтованість та недоведеність.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 1 307,36 грн., заборгованості за пенею у розмірі 10 289,07 грн., а всього 11 596,43 грн. та їх відсутність для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 020,18 грн. (11 596,43 грн. х 2 102 грн. : 12 066,11 грн.).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 526, 549, 551, 625, 627, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 2, 4, 10, 12, 80, 81, 128, 141, 223, 247, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Г. Остапенко