Справа № 756/1085/21
Провадження № 2-з/756/44/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства «НАСК «Оранта» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «НАСК «Оранта» до ОСОБА_1 , про стягнення страхового відшкодування,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 26.01.2021 заяву представника позивача Публічного акціонерного товариства «НАСК «Оранта» Житєньової В.В. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товарситва «НАСК «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування було повернуто заявнику, у зв`язку з тим, що заявником не сплачено судовий збір, у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

02.02.2021 року позивач Публічне акціонерне товариство «НАСК «Оранта» (далі-ПАТ «НАСК «Оранта») звернувся через свого представника Житєньова В.В. повторно звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову, в якій він просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на транспортний засіб «Hyundai i30», держаний номерний знак НОМЕР_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що даний автомобіль може бути відчужено на користь третіх осіб. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду.

Вивчивши заяву, суд вважає, що подана заява підлягає поверненню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана юридичною або фізичною особою- підприємцем ставка судового збору становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день подання заяви становить 1135 грн.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.26 своєї постанови №10 від 14.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Так, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

При цьому, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак, при виконанні вимог ч.2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд не зміг перевірити зарахування судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Так, в матеріалах заяви містить платіжне доручення під №59064 від 10 грудня 2020 року про сплату судового збору, з якого убачається, що судовий збір було сплачено у сумі 2102,00 грн та зазначено призначення платежу:»Судовий збір за позовом НАСК Оранта. Оболонський районний суд м.Києва.Без ПДВ».

Водночас, вищезазначене платіжне доручення не підтверджує, що заявником сплачено судовий збір саме за подачу заяви про забезпечення позову.

Отже, заявником не сплачено судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у встановленому порядку і вищезазначеному розмірі. Тобто всупереч зазначеного, заявником вимоги закону не виконано.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Ураховуючи, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ч.6 ст.151 ЦПК України, слід повернути її заявнику.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача Публічного акціонерного товариства «НАСК «Оранта» Житєньової В.В. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «НАСК «Оранта» до ОСОБА_1 , про стягнення страхового відшкодування - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М. Ткач