Дата документу 01.06.2021
Справа № 334/7325/20
Провадження № 2/334/1177/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про визнання недійсним договору з надання послуг з управління багатоквартирним будинком, захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - адвоката Плющ Ю.В.,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Запоріжремсервіс», в якому просить визнати недійсним договір з надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , укладений від імені ОСОБА_1 заступником Запорізького міського голови Бородаєм Олексієм Миколайовичем, припинити поширення недостовірної інформації про наявність заборгованості, чим порушуються право на повагу честі та гідності ОСОБА_1 та стягнути з КП «Запоріжремсервіс» на свою користь моральної шкоди у сумі 34000 гривень.

Позов обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 КП «Запоріжремсервіс» визначено управителем багатоквартирних будинків у частині Дніпровського району м. Запоріжжя. Відповідачем у список будинків для виконання ним функцій управителя було включено і будинок АДРЕСА_1 , де він проживає. Відповідний договір на надання послуг підписав замість нього представник міської влади. Особисто він цього договору ніколи не бачив, оскільки йому його не надали. Відповідач лише частково здійснює прибирання прибудинкової території. Всі інші роботи по утриманню будинку (прибирання внутрішньобудинкових приміщень, їх освітлення, освітлення подвір`я, ремонт дверей у парадне та заміна замків на цих дверях, ремонт стін дому зі сторони подвір`я тощо) мешканці будинку роблять власними силами та за власний рахунок. 08.04.2019 він направив відповідачу скаргу про те, що вони не прибирають територію, а навпаки скидають на неї сміття. У відповідь отримав листа від 11.05.2019 №1482/01-09, в якому зазначено, що він має прибирати територію навколо його гаражу самостійно. При цьому, відповідач виставляє йому рахунки за утримання будинку, тобто, за ті послуги, які насправді не оказують. Спірний правочин,- підписаний представником місцевої влади, суперечить положенню ЦК України про спрямування правочину на реальне настання правових наслідків. Крім цього, в порушення ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач не виконав зобов`язаний створити окремий банківський рахунок для накопичення коштів співвласників будинку і подальшого їх використання у ремонтах будинку. Відповідач не планує ніяких ремонтів будинку, тобто в його діях відсутня «спрямованість на реальне настання правових наслідків». Вважає, що спірний договір має бути визнаний недійсним. Ним направлені відповідачу заяву від 25.06.2019 про відмову від спірного договору. У листі - відповіді від 04.07.2019 №2150/01-09 відповідач визнав: «Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений... уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, може бути достроково розірваний у випадках та порядку, визначених законом». Але, відповідач щомісяця виставляє йому рахунки із недостовірними даними, які щомісяця збільшуються. Приблизно раз у квартал представник відповідача кладе у загальнодоступне місце - на батарею у парадному, де розташована його квартира, попередження про несплату боргів за послугу з управління. У попередженні крім неправдивої суми заборгованості, зазначені погрози вчинити проти нього певні дії у випадку, якщо він не сплатить кошти. Усі мешканці будинку, які проживають у парадному №5, розшукуючи документи, направлені їм особисто, переглядають ці попередження і дізнаються про нібито існування його заборгованості за житлові послуги. Таким чином відбувається поширення недостовірної інформації. Також, відповідач щомісяця надає цю неправдиву інформацію до Управління соціального захисту Дніпровського району м. Запоріжжя, а через них - до AT «Ощадбанк». Вважає, що відповідачем порушене його право на повагу до гідності та честі. Він є інвалід 2 групи із діагнозом: гіпертонія, стенокардія та інше. Порушення відповідачем його прав і законних інтересів завдали йому душевні страждання та провокують у нього погіршення здоров`я: скачки артеріального тиску, інші хвороби судин, безсоння, нервовість. Вважає, що 34 тисячі гривень (еквівалент однієї тисячі євро) є справедливою компенсацією за нанесену йому моральну шкоду.

22.01.2021 відповідач надало відзив, в якому вважає позов необґрунтованим. У 2019 році ОСОБА_1 звертався з позовом до Ленінського районного суду міста Запоріжжя, яким просив визнані відсутнім договір та будь-яку угоду між ним та відповідачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/6133/19 у задоволенні позову відмовлено. Після чого, 11.12.2020 позивач повторно звертається до суду з позовом і просить сул визнати недійсним договір з надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не створили об`єднання співвласників. Таким чином, відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя» у вищезазначеному будинку за результатами проведеного конкурсу призначено управителем відповідача за об`єктом конкурсу (група будинків) № 3. Згідно вищезазначеного рішення КП «Запоріжремсервіс» розпочало надання послуг з управління багатоквартирним будинком 01.11.2017. Виконавчий комітет Запорізької міської ради вищезазначеним рішенням уповноважив заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Бородая О.М укласти договір з надання послуг з управління багатоквартирними будинками м. Запоріжжя від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу, договір відповідав умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Позивачу, як співвласнику багатоквартирного будинку, надана послуга з управління багатоквартирним будинком в період з 01.11.2017 до 01.01.2021 на суму 12257,93 грн., боржником за зазначений наданні послуги сплачувались частково у сумі 2 956,63 грн., також була надана субсидія на суму 809,40грн. Таким чином, заборгованість боржника за надані послуги з управлінню багатоквартирним будинком становить 8 491,90 грн. Таким чином, інформація про заборгованість достовірна та узята з розрахунку вартості з управління та утримання багатоквартирним будинком.

Ухвалою суду від 18.12.2021 прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від 22.04.2021 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав. Пояснив, що відповідачем не наданий відзив та докази. Відповідач не має ключів від під`їзду, повідомлення про заборгованість залишають у під`їзді на батареї, всовують у двері. Відповідач надає послуги лише з прибирання території. Під`їзди освітлені, але лампочки міняють мешканці будинку. Чи звертались інші мешканці будинку до відповідача з заявами про розірвання договору йому не відомо. Також, ним спочатку сплачувались грошові кошти відповідачу за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. Але, після того, як прибиральники стали складати мусор за його гаражем, він припинив оплати.

Представник відповідача - адвокат Плющ Ю.В. у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що співвласниками багатоквартирного будинку, в якому проживає позивач, об`єднання співвласників не створене. До відповідача позивач з претензіями про неналежне надання послуг не звертався. Спірний договір був оприлюднений на веб-сайті Запорізької міської ради, крім цього на будинку було розміщене відповідне оголошення. Чи був відкритий відповідачем окремий рахунок, на який зараховувались грошові кошти з оплати послуг, їй не відомо. Також, оскільки будинок є багатоквартирним, розірвання договору на вимогу одного співвласника не можливо.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» (далі - Рішення № 520) управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі, згідно з Додатком № 3 до цього рішення, за об`єктом конкурсу (група будинків) № 3 призначене відповідач КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради. Уповноважено заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Бородая О.М. укласти договір з надання послуг з управління багатоквартирними будинками міста Запоріжжя від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу.

06.09.2017 співвласники багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , від імені яких діяв заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородай О.М. , з однієї сторони та КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, з іншої сторони, уклали Договір № 1049-УБ про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі - спірний договір).

Відповідно до витягу з особового рахунку № НОМЕР_1 за позивачем ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , за період з 01.11.2017 до 31.01.2021 рахується заборгованість у сумі 8491,90 гривня за утримання будинку. При цьому, позивачем сплачена за вказаний період надана послуга в сумі 2956,63 гривень.

08.04.2019 позивач надав відповідачу скаргу, в якій він просив зробити перерахунок оплати комунальних послуг із нарахуванням субсидії, а також вимогою вжити дії щодо прибирання території належного позивачу гаража, яку засмічують працівники відповідача.

11.05.2019 за № 1482/01-19 відповідач надав позивачу відповідь на скаргу, відповідно до якої щодо нарахування субсидії рекомендовано звернутися до Управління соціального захисту населення по своєму району. Також, позивачу повідомлено, що робітнику з комплексного прибирання надано попередження щодо складування листя в іншому від гаража місці.

25.06.2019 позивач направив відповідачу заяву, в якій зазначив, що вважає відсутнім, неукладеним договір між ними з надання послуг.

04.07.2019 відповідач надав позивачу відповідь на заяву, в якій роз`яснив, що співвласники багатоквартирного будинку мають право на укладення прямого договору, в якому вони визначаються з переліком складових послуг з управління багатоквартирним будинком та їх періодичністю.

Відповідно до Попереджень та оголошень КП «Запоріжремсервіс» за кв. АДРЕСА_3 рахується прострочена заборгованість, яку пропонується сплатити та уберегти себе від негативних наслідків у виді пені та погіршення санітарно-технічного стану будинку та його поступової руйнації.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 14.05.2015 № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII) в редакції, чинній на час укладення спірного договору, управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону № 417-VIII , у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Суд встановив, що призначення відповідача управителем багатоквартирного будинку на підставі рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», та уклали Договору № 1049-УБ заступником голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородаєм О.М. від імені співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають вимогам закону.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (стаття 203 ЦК).

Відповідно до статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тлумачення статей 215, 216 ЦК та статей 651 - 653 ЦК свідчить, що законодавець розмежовує конструкції «недійсність договору» та «розірвання договору», як за підставами, так і за своїми правовими наслідками. Наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення. Тобто, недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору оспорюваного договору не є підставою для його визнання недійсним.

Позивач заперечує дійсність Договору № 1049-УБ з підстав його невідповідності частинам першій, третій та п`ятій статті 203 ЦК (зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним). Він стверджує, що не відбулось погодження спірного договору з ним, оскільки йому не надавався його примірник, що є порушенням частини п`ятою статті 11 Закону № 417-VIII.

Згідно з частиною четвертою статті 202 ЦК дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

При цьому, відповідно до частин першої та третьої статті 237 ЦК представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (стаття 239 ЦК).

Представництво співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 заступником голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородаєм О.М. виникло на підставі частини п`ятої статті 13 Закону № 417-VIII та пункту 6 Рішення № 520, а отже спірний договір є погодженою дією співвласників багатоквартирного будинку та відповідача.

Також, відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону № 417-VIII управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя.

Як вже зазначалось раніше, недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору оспорюваного договору не є підставою для його визнання недійсним.

Таким чином, оскільки зобов`язання управителя надіслати кожному співвласнику примірник спірного договору виникло в процесі виконання договору, а не в момент його укладення, суд відхиляє аргумент позивача про те, що вказана обставина є підставою для визнання спірного договору недійсним.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 7 Закону № 417-VIII співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Таким чином, відповідно до статті 239 ЦК спірний договір є обов`язковим для виконання позивачем, оскільки укладений його представником - заступником голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородаєм О.М.

Також суд встановив, що спірний договір спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки послуги з утримання багатоквартирним будинком відповідачем надаються, що підтвердив позивач у своїх поясненнях. Крім цього, вказана обставина підтверджується тим, що позивач здійснював оплати за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Суд зауважує, що неналежне надання послуг з управління багатоквартирним будинком не є підставою для визнання спірного договору недійсним. У цьому випадку порушені права позивача підлягають захисту шляхом звернення до відповідача з актами-претензіями з метою перерахунку заборгованості або шляхом розірвання спірного договору зборами співвласників.

Судом відхиляється аргумент позивача про те, що відповідачем не відкритий окремий банківський рахунок для накопичення коштів співвласників будинку, оскільки докази цієї обставини суду не надані, своїм правом на витребування відповідних доказів відповідно до статті 84 ЦПК України позивач не скористався. Крім цього, відкриття окремого банківського рахунку для накопичення коштів передбачене частиною третьою статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене саме в процесі виконання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору не є підставою для його визнання недійсним.

Суд встановив, що обставини, на які посилався позивач в обґрунтування позову в частині визнання спірного договору недійним, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Суд також дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в частині припинення поширення відповідачем недостовірної інформації з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 277 ЦК фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до Конституції України до особистих немайнових прав фізичної особи належить, у тому числі, право на повагу до гідності та честі (частина перша статті 270 ЦК).

Згідно з частиною четвертою статті 277 ЦК спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Суд встановив, що позивач має заборгованість перед відповідачем за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. За відсутності підстав визнання спірного договору недійсним, відсутні також підстави для визнання інформації про наявність вказаної заборгованості недостовірною інформацією. При цьому, розмір заборгованості не є предметом дослідження в цій справі.

Суд відхиляє аргументи позивача про те, що відповідач залишає повідомлення про його заборгованість в місцях, де з ними можуть ознайомитись інші особи, оскільки чинним законодавством не передбачено порядок вручення рахунків та повідомлень про заборгованість з надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Крім цього, судом встановлена, що зазначена в них інформація не є недостовірною.

Відповідно до статті 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: (1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; (2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; (3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; (4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд встановив, що спірним договором права позивача не порушені, а отже відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з чим у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди також необхідно відмовити.

Суд не визнає належними доказами надані позивачем фотознімки, оскільки вони не містять інформації про те, що вони були зроблені саме в будинку АДРЕСА_1 , а отже неможливо визначити, що вони стосуються предмета доказування.

Також, не є належним доказом копія знімку екрана з SMS-повідомленнями, оскільки з його змісту неможливо встановити, що він стосується заборгованості позивача.

Керуючись ст. 3, 4, 10-13, 76-81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про визнання недійсним договору з надання послуг з управління багатоквартирним будинком, захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 11.06.2021.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, місцезнаходження: вул. Добролюбова, буд. 23-А, м. Запоріжжя, .

Суддя: