Ухвала

31 травня 2021 року

м. Київ

справа № 204/8598/20

провадження № 61-7900ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про відшкодування моральної шкоди.

21 грудня 2020 року ухвалою Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року визнано неподаною та повернуто скаржнику у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року задоволено. Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року скасовано. Справу № 204/8598/20 передано до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

14 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду

з клопотанням про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду,

у якому просив скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року, справу повернути на розгляд до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року клопотання

ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та перегляд ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від

21 грудня 2020 року, ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року направлено до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду встановила, що клопотання ОСОБА_1 фактично за змістом є касаційною скаргою, тому його необхідно передати за належністю до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Відомості Єдиного державного реєстру судових рішень свідчать, що 29 квітня

2021 року Дніпровський апеляційний суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року та призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову

у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тлумачення частини другої статті 17, пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Матеріали касаційної скарги та відомості Єдиного державного реєстру судових рішень свідчать, що ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року в апеляційному порядку по суті не переглядалась, а отже не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Також не підлягає касаційному оскарженню ухвала Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року, оскільки вона скасована постановою Верховного Суду від

07 квітня 2021 року і втратила законну силу з моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції

з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги.

З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від

19 грудня 1997 року).

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого

2021 року слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про стягнення моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

М. Ю. Тітов