Справа № 450/1976/19 Провадження № 2/450/311/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_3 , третя особа гаражний кооператив «Геофізик» про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,-

суд постановив таке рішення:

Підстава позову (позиція позивача): в 2000-х роках відповідачкою ОСОБА_3 без відведення їй земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , було самочинно збудовано два гаражних бокси. Дана земельна ділянка знаходилась і знаходиться у комунальній власності територіальної громади с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області. Зазначають, що вищевказані гаражі були збудовані ОСОБА_3 без жодного відповідного документа, який би давав право виконувати будівельні роботи та без належного затвердженого проекту, а також на земельній ділянці, яка їй не належала і не була відведена для цієї мети. Зазначають, що оскільки земельна ділянка на якій ОСОБА_3 збудувала гаражі, належить на праві комунальної власності територіальній громаді в особі якої виступає Зимноводівська сільська рада, відповідачка відмовляється від перебудови вказаного майна, тому таке нерухоме майно підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила таке будівництво. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача: відповідач та її представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили та надали суду наступні пояснення. Зазначають, що позивачем не долучено до позовної заяви жодних належних та допустимих доказів, що підтверджували б факт здійснення будівництва ОСОБА_3 будь-яких будівель (гаражів) на земельній ділянці у с. Лапаївка в 2000х роках чи будь-яких інших роках. Зазначають, що з матеріалів позовної заяви не зрозуміло, про які гаражі та про яку саме земельну ділянку іде мова, адже до позовної заяви не долучено жодного належного і допустимого документа у якому було б зазначено будь-які ідентифікаційні дані про таку земельну ділянку, зокрема про межі, місце розташування, кадастровий номер, площу, цільове призначення тощо та жодного належного і допустимого документа про власника такої земельної ділянки. Також вказують, що обов`язковою передумовою для звернення органу місцевого самоврядування до суду із позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта є видача особі, яка здійснила таке будівництво припису про усунення порушень, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. До позовної заяви не долучались докази які б свідчили про те, що орган місцевого самоврядування вживав заходи щодо перевірки правомірності будівництва. На підставі викладеного просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

03.07.2019 року ухвала про відкриття провадження у справі; 08.07.2019 року заява про долучення додаткових матеріалів до справи; 16.08.2019 року відзив на позовну заяву; 05.09.2019 року відповідь на відзив на позовну заяву; 20.09.2019 року заперечення на відзив; 26.11.2019 року клопотання позивача про виклик свідків; 18.02.2020 року заява про відмову від дачі показань свідка; 04.06.2020 року ухвала про залучення третьої особи; 03.09.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 12.10.2020 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 01.012.2020 року заява про перенесення дати слухання справи; 01.03.2021 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 22.03.2021 року заперечення про долучення доказів; 07.04.2021 року клопотання про долучення доказів.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що долученим до позовної заяви рішенням Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 29.12.2018 року №4 вирішено розпочато процедуру реорганізації Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та визначено Зимноводівську сільську раду правонаступником всього майна прав та обов`язків Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Рішенням Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 21.03.2019 року №115 затверджено передавальний акт Лапаївської сільської ради. Вказані рішення та визначені в них обставини сторонами не оспорюються.

На підтвердження власних доводів щодо позовних вимог про знесення збудованих ОСОБА_3 будівель (гаражів) до матеріалів справи позивачем долучено: Довідку від 23.05.2019 року №093 в якій зазначено, що земельна ділянка, на якій самочинно збудоване ОСОБА_3 нерухоме майно (гаражі) перебувала в комунальній власності Лапаївської сільської ради та перебуває на даний час в комунальній власності об`єднаної територіальної громади (Зимноводівської сільської ради); акт обстеження земельних ділянок від 24.06.2019 року та акт обстеження самовільно побудованих гаражів від 02.10.2019 року, в яких зазначено про те, що ОСОБА_3 на двох земельних ділянках площею 24,00 кв.м., які належать до комунальної власності Зимноводівської сільської ради самочинно побудувала два гаражі без дозвільних документів; графічні матеріали, на яких позначено самовільно збудований гараж; довідку від 01.10.2020 року №110 згідно з якою, гаражний кооператив Геофізик на території с. Лапаївка земельної ділянки у користуванні чи у власності не має; лист департаменту ДАБІ у Львівській області, від 05.07.2019 року №1013-6/2972-19 згідно з яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт на будівництво гаражів за адресою: Пустомитівський район, с. Лапаївка до департаменту не подавали. Окрім того позивачем було долучено фотографії на яких зображено сина ОСОБА_3 ОСОБА_4 біля гаражних боксів.

Суд зазначає, що зазначена у вказаних документах інформація в частині того, що ОСОБА_3 була забудовником двох гаражів в с. Лапаївка, а також стосовно того, що відповідні гаражі побудовані на двох земельних ділянках площею 24,00 кв.м., які належать до комунальної власності Зимноводівської сільської ради заперечувалась та не визнавалась відповідачем.

У ст. 79-1 ЗК України вказано, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частини земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

На сьогоднішній день документом, який формується при реєстрації права власності на земельну ділянку та відповідно підтверджує його, є відповідний витяг з Державного реєстру прав.

З оглянутих та долучених до матеріалів справи документів, не знаходить свого підтвердження інформація про будівництво ОСОБА_3 двох гаражів на території с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області, оскільки така інформація не підтверджена належними доказами зі сторони позивача та спростована долученими до матеріалів справи документами поданими відповідачкою та її представником. Також суд бере до уваги долучені відповідачем матеріали, з яких вбачається, що на території села Лапаївка побудовані гаражі та розташовано гаражний кооператив «Геофізик».

Щодо інформації позивача, що вищевказані гаражі були збудовані ОСОБА_3 без відповідного дозволу, який би надавав право виконувати будівельні роботи та без належного затвердженого проекту,суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаним з таким знесенням.

Аналіз наведених законодавчих положень вказує на те, що обов`язковою передумовою для звернення органу місцевого самоврядування до суду із позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта є видача особі, яка здійснила таке будівництво припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. Аналогічна позиція прослідковується і у постанові Великої Палати Верховного суду від 16 травня 2018 року у справі №522/5487/17.

Суд звертає увагу, що у даній справі до позовної заяви не долучено жодних доказів, які свідчили б про те, що органом місцевого самоврядування вживались заходи, щодо перевірки правомірності будівництва зазначених ним об`єктів та щодо винесення припису про усунення порушень вимог законодавства.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не долучено жодних належних та допустимих доказів, що підтверджували б факт здійснення будівництва ОСОБА_3 будь-яких будівель (гаражів) на земельній ділянці у с. Лапаївка в 2000-х чи будь-яких інших роках.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України, обов`язок знесення самочинно збудованого об`єкта покладено не на будь-яку особу, а на ту, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво.

Посилання позивача, що саме відповідачкою ОСОБА_3 було здійснено у 2000-х роках самочинне будівництво спростовується наступним.

В процесі розгляду справи судом було допитано викликаних за клопотанням позивача свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також допитано в якості свідка відповідачку ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_3 повідомила, що вона ніколи не здійснювала та не виступала замовником будівництва гаражів в с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області, і їй невідомо, про які конкретно гаражі йдеться у позові. Поряд з цим, вона зазначила, що за наявною у неї інформацією гаражі в с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області будували працівники Західно-Української геофізично розвідувальної експедиції (ЗУГРЕ), оскільки вони здійснювали усю житлову забудову (будинки, дитячі садочки, магазини) у цьому селі. Також свідок ОСОБА_3 зазначила, що землі, на яких розташовані гаражі у с. Лапаївка належать на праві користування гаражному кооперативу Геофізик.

Свідок ОСОБА_5 зазначив, що він особисто не бачив, як ОСОБА_3 будувала гаражі у с. Лапаївка, як і не бачив жодних документів, з яких можна було б встановити, що ОСОБА_3 виступала замовником будівництва.

Свідок ОСОБА_6 зазначив, що 24.06.2019 року та 02.10.2019 року він брав участь в комісії з обстеження земельних ділянок в с. Лапаївка, на яких було самовільно збудовані гаражі. З його слів, на засідання відповідних комісій 24.06.2019 року та 02.10.2019 року ОСОБА_3 не була запрошена. Також ОСОБА_6 зазначив, що він не особисто не бачив, як ОСОБА_3 будувала гаражі у с. Лапаївка, як і не бачив жодних документів, з яких можна було б встановити, що ОСОБА_3 виступала замовником будівництва. За словами ОСОБА_6 зазначений в актах від 24.06.2019 року та 02.10.2019 року висновок про те, що самочинне будівництво гаражів здійснила ОСОБА_3 , комісія зробила виключно зі слів ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_7 зазначив, що 24.06.2019 року та 02.10.2019 року він брав участь в комісії з обстеження земельних ділянок в с. Лапаївка, на яких було самовільно збудовані гаражі. Він підтвердив, що на засідання відповідних комісій 24.06.2019 року та 02.10.2019 року ОСОБА_3 не була запрошена. Також за його словами один із вказаних у позовній заяві гаражів будував чоловік ОСОБА_3 , а інший її син. На запитання про те, чи будувала гаражі ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_7 відповів, що він особисто не бачив, як ОСОБА_3 вчиняла дії по будівництву гаража, як і не бачив жодних документів, з яких можна було б встановити, що ОСОБА_3 виступала замовником будівництва. Водночас висновок про те, що самочинне будівництво гаражів здійснила ОСОБА_3 , комісія зробила виходячи з того, що ОСОБА_3 та її чоловік і син були та є однією сім`єю, і вони користуються вказаними гаражами.

Окрім того, під час судового розгляду було допитано і свідків із сторони Відповідача ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вказані свідки повідомили, що будівництво житлового кварталу в с. Лапаївка, в т.ч. і відповідних гаражів, здійснювалося працівниками ЗУГРЕ приблизно в 1970-1980 роках. Водночас, за їх словами, ОСОБА_3 ніколи не згадувала у розмовах із ними про будівництво чи наявність у неї чи членів її сім`ї будь-яких гаражів у с. Лапаївка. Більше того, наскільки їм відомо, ОСОБА_3 не вміє керувати автомобілем та не має посвідчення водія на право керування транспортним засобом, що виключає необхідність мати гараж.

Згідно з ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

За вказаною нормою права обов`язок знесення самочинно збудованого об`єкта покладено не на будь яку особу, а на ту, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво.

Водночас, системний аналіз наявних у матеріалах справи документів разом із показами свідків приводить суд до висновку, що викладена в Акті обстеження земельних ділянок від 24.06.2019 року та Акті обстеження самовільно побудованих гаражів від 02.10.2019 року інформація про те, що саме ОСОБА_3 , а не будь-яка інша особа, на двох земельних ділянках площею 24,00 кв.м. самочинно побудувала два гаражі без дозвільних документів не відповідає дійсності, не має належного доказового підґрунтя та спростовується свідченнями самих же членів комісії, що складали відповідні акти.

Також суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази того, що спірні гаражі розташовано саме на земельних ділянках, що належать на праві власності чи на праві користування позивачу, що виключає можливість застосування у вказаних правовідносинах ч. 4 ст. 376 ЦК України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ч. 1-2 Ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З аналізу зазначених вище доказів у цивільній справі, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено перед судом факту вчинення відповідачем протиправних дій які б порушували права, свободи та інтереси позивача.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263,265 ЦПК України, суд,

ухвалив :

в задоволенні позовних вимог Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_3 , третя особа гаражний кооператив «Геофізик» про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач: Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області, 81110, с. Зимна Вода, вул. Шухевича, 83.

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: Гаражний кооператив «Геофізик», с. Лапаївка, вул. Геофізиків,13, Львівського району.

Повний текст рішення складено 28.05.2021 року.

СуддяД. А. Кукса