Справа № 487/3289/21
Провадження № 2/487/1977/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2021 Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Афоніна С.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті голд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті голд» про визнання виконавчого напису №78092, виданого 23.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті голд» заборгованості у розмірі 42995,77 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 19.05.2021 зазначена позовна заява була залишенню без руху, позивачу необхідно було надати докази на підтвердження того, що місцем виконання виконавчого напису №78092, виданого 23.10.2020, є місце проживання боржника, а саме проведення виконавчих дій за місцем реєстрації боржника, на підтвердження того, що відповідно до ч.12 ст. 28 ЦПК України справа підсудна Заводському районному суду м. Миколаєва.

Представник позивача на виконання ухвали про залишення позову без руху надано до суду заява, в якій зазначає, з посиланням на правові висновки Київського апеляційного суду, що виходячи зі змісту ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання, такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Позивач, використовуючи надано йому право вибору альтернативної підсудності, звернувся з даним позовом до Заводського районного суду и. Миколаєва за місцем реєстрації свого проживання.

Вивчивши надані представником позивача докази, приходжу до наступного;

Так, з позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. перебуває виконавче провадження №63474182 з примусового виконання виконавчого напису №78092, виданого 23.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті голд» заборгованості у розмірі 42995,77 грн.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Разом з тим, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

При цьому підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Положення про підсудність справ врегульовано у главі 2 розділу I ЦПК України.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За загальним правилом ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилами, які врегульовані ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Саме позивач має право на вибір між кількома судами, яким підсудна справа.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача, так і за місцем виконання виконавчого напису.

Місце виконання рішення визначене ст.24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.ч.1,2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Так, із матеріалі справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території Заводського району м. Миколаєва.

Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що у даному випадку місцем виконання виконавчого документа є місце реєстрації її проживання, оскільки не підтверджено проведення виконавчих дій за місцем реєстрації боржника.

Тобто у даному випадку позивачем не підтверджено, що місцем виконання виконавчого напису №78092, виданого 23.10.2020 є територія Заводського району м. Миколаєва, у зв`язку з чим справа відповідно до ч.12 ст. 28 ЦПК України територіально підсудна Заводському районному суду м. Миколаєва.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті голд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України слід визнати неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ч. 3 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті голд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня отримання відповідної ухвали суду.

Суддя: С. М. Афоніна