Справа № 653/2872/20
Провадження № 2/653/476/21
РІШЕННЯ

іменем України

31 травня 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Делалової О.М.,

за участю:

секретаря судових засідань - Мироненко Т.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представників позивача - адвокатів Забудської О.О., Мороз С.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Заякіна Д.О.,

представника відповідача ГМР - Волошина В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Генічеської міської ради, ОСОБА_2 в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 23.06.2017р., відповідно до якого належну їй квартиру АДРЕСА_1 заповіла їй ОСОБА_1 13.12.2017р. вона подала заяву про прийняття спадщини за заповітом до Генічеської державної нотаріальної контори, а 29.01.2018р. звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 31.01.2018р. державний нотаріус Генічеської державної нотаріальної контори Бернацька Н.Г. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дій, відповідно до якої відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі того, що заповіт не відповідає вимогам законодавства. З прийнятим рішенням нотаріуса позивач не погодилася. З відповідним позовом вона зверталася до суду, а також з позовом про визнання заповіту дійсним. Суди першої інстанції задовольняли позови, а апеляційним судом було відмовлено та рекомендовано обрати інший спосіб захисту своїх прав. На теперішній час вона не може реалізувати своє спадкове право через нотаріальні органи, а тому вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Вважає свої вимоги обґрунтованими, заповіт складений у відповідності до вимог законодавства. Заповіт був складений в присутності двох свідків, підписаний від імені померлої іншою особою, оскільки остання внаслідок хвороби не могла власноруч підписати заповіт, помилка у заповіті, яка виявилася у тому, що заповіт спочатку підписала вона, була виправлена нотаріусом згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вважає помилку формальною, яка не може впливати на волевиявлення заповідача, яке було направлене саме на розпорядження своїм майном на користь позивача та відповідало її внутрішній волі.

Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Заякіна Д.О. до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Заповіт вже був предметом дослідження та розгляду у справах за позовом ОСОБА_1 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити певні дії і про визнання заповіту дійсним. Рішеннями судів вже була надана оцінка заповіту про його нікчемність, а тому цей факт не підлягає доказуванню. Визнання недійсним заповіту через його нікчемність не вимагається. Вважає, що оскільки заповіт визнаний нікчемним, позивач втратила право спадкування за заповітом.

17 вересня 2020 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла в провадження судді Делалової О.М.

Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року позовна заяву була залишена без руху.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року в якості забезпечення позову було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з забороною будь-якому нотаріусу вчиняти певні дії, а саме видавати будь-яким особам свідоцтво про право на спадщину та реєструвати право власності на спірну квартиру.

11.11.2020р. до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 11.11.2020р. було закінчене підготовче провадження, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування спадкової справи та виклику свідків і справа призначена до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Суду пояснила, що померла була одинокою жінкою, хворою, доглядати за нею було нікому, а тому вона погодилася за нею доглядати на прохання її подруги ОСОБА_4 . Зазначила, що за час спільного проживання з померлою, жодного разу не чула про існування рідного брата, жодних родичів, які б допомагали померлій не було, поховала вона її сама, також на похоронах жодного родича не було. Також суду пояснила, що померла ОСОБА_3 добре все розуміла, їй було лише важко пересуватися. В день складення заповіту 23.06.2017р. ОСОБА_3 також складала на неї довіреність та вона через помилку підписалася за померлу у заповіті, думаючи, що розписується в довіреності. Про те, що померла склала на неї заповіт вона не знала, а тому вважає, що таємниця не була порушена.

Представники позивача в судовому засіданні також підтримали вимоги позивача, просили їх задовольнити, виходячи з доводів, викладених в позові. Також зазначили, що важливим моментом є воля заповідача, яка була направлена саме на розпорядження своїм майном на користь позивача, тому формальні помилки у заповіті не можуть впливати на ігнорування волевиявлення заповідача.

Представник відповідача Генічеської міської ради в судовому засіданні у вирішенні спору поклався на думку суду, зазначивши, що оскільки є інший спадкоємець, то фактично вони не можуть претендувати на майно померлої в разі незадоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав відзив, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у ньому та у разі відмови у задоволенні позову скасувати заходи забезпечення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, їх представників, дослідивши подану заяву, відзив, цивільну справу №653/2638/18 в частині наявності спадкової справи після померлої ОСОБА_3 , згідно якої вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який є рідним братом померлої, а також докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина. 23.06.2017р. ОСОБА_3 був складений заповіт, відповідно до якого остання належну їй квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 . З заявами про прийняття спадщини до Генічеської державної нотаріальної контори звернулися: 25.09.2017р. ОСОБА_2 , рідний брат в порядку спадкування за законом та 19.12.2017р. ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом. 29.01.2018р. ОСОБА_1 звернулася до Генічеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 31.01.2018р. державний нотаріус Бернацька Н.Г. Генічеської державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В обґрунтування відмови зазначила, що заповіт складений в порушення вимог щодо його форми та посвідчення, а тому відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним. Не погодившись з зазначеною постановою, ОСОБА_1 подала до суду позов до Генічеської державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити певні дії. Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 10.07.2018р. рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 13.04.2018р. було скасовано та ухвалено нове, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. Постановою суду, зокрема було встановлено, що державним нотаріусом правомірно було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки останній не відповідає формі, а саме у посвідчувальному написі заповіту зазначено, що заповіт прочитано уголос представником заповідача та представником підписаний, що є порушенням ст. 283, 1234 ЦК України, оскільки дані правовідносини не допускають представництва, та зважаючи, що внесені виправлення підпису особи на документі свідчать про присутність спадкоємця при складанні заповіту, що є порушенням встановленої законом таємниці заповіту. Постанова набрала законної сили 10.07.2018р. Після оскарження відмови нотаріуса, ОСОБА_1 був поданий до суду позов до приватного нотаріуса Генічеського районного нотаріального округу Карпенка Олександра Георгійовича, яким був посвідчений заповіт, ОСОБА_2 про визнання заповіту дійсним. Постановою Херсонського апеляційного суду від 23.07.2020р. рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 04.03.2020р. було скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , зазначивши, що позивачем обрано невірний спосіб захисту. Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.09.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті касаційного провадження по справі про визнання заповіту дійсним. В ухвалі зокрема зазначено, що колегія суддів погоджується з висновками Херсонського апеляційного суду від 06.11.2018р. про нікчемність заповіту, оскільки останній не відповідає вимогам законодавства. Також зазначив, що вимоги щодо форми та посвідчення заповіту не може розглядатися як наявність формальних помилок при складанні заповіту.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про встановлення факту нікчемності заповіту, складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 від 23.06.2017р. Зазначений факт встановлений рішеннями судів. З зазначених підстав, суд не розглядає обґрунтування позову ОСОБА_1 з точки зору правомірності складання заповіту, оскільки оцінка заповіту вже надана раніше.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із ч.1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Нікчемний правочин не породжує юридичних наслідків, а тому у суду відсутні законні та обґрунтовані підстави визнавати право власності за заповітом, якого фактично не існує.

Відповідно до ч. 4 ст. 1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Виходячи з цієї аналогії, суд вважає, що в даному випадку, ОСОБА_1 є такою, що позбавлена права на спадкування за заповітом та може одержати право на спадкування за законом на загальних підставах.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Ухвалою суду від 02.10.2020р. були вжиті заходи забезпечення позову. Оскільки рішенням суду в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 158,259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Генічеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті на підставі ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 02.10.2020 року шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та заборони будь-якому нотаріусу вчиняти певні дії, а саме видавати будь-яким особам свідоцтво про право на спадщину - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та реєструвати право власності за будь-якими особами на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.06.2021 року.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова