Справа № 147/1154/20
Провадження № 2/147/132/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Мудрак А.М.
з участю секретаря Чудак Г.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Дудіна Л.В.,
представника відповідача адвоката Луценка О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 25.11.2006 у Миколаївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області, актовий запис №1841. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки, непорозуміння, а тому були змушені припинити шлюбні відносини. За період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після того як син ОСОБА_4 пішов у перший клас в 2017 році та почав носити шкільний ранець, збільшилося навантаження на спину та тазо-бедрені суглоби, внаслідок чого у дитини почалися проблеми зі здоров`ям. 28.05.2020 їх сина було визнано особою з інвалідністю. ОСОБА_4 росте та потребує систематичного та постійного лікування на що постійно потрібні значні кошти, щоб проходити обстеження в м. Вінниця та лікування, проте відповідач не надає коштів на його лікування, а тому позивач змушена звертатися до суду з даним позовом. Відповідач має стабільний дохід, отримує заробітну плату, на даний час працює за контрактом у Збройних силах України, а тому позивач просить визначити додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами, тобто його інвалідністю в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення сином повноліття та стягнути з відповідача на її користь всі судові витрати.

Ухвалою суду від 11.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду суддею, відкрито провадження та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

29.01.2021 до суду від представника відповідача - адвоката Луценка О.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовну заяву вважає такою, що не відповідає дійсності, необґрунтованою, тому такі позовні вимоги не можуть бути задоволені на підставі наступного. По-перше, на даний момент ОСОБА_2 і його сім`я живе на одну його зарплату. Він змушений матеріально піклуватися про трьох своїх дітей, дружину, вчасно сплачує аліменти на свого сина ОСОБА_4 , постійно приймає участь, допомагає і цікавиться життям, станом здоров`я свого сина, дарує подарунки, придбав ортопедичні устілки, чоботи, возив сина на море у відпустку. По-друге, відповідач не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, готовий підтримувати за можливості сина і піклуватися про його здоров`я. По-третє, позивач не вказує, в якому розмірі має можливість і надає йому допомогу мати. Зазначає, що обов`язок щодо допомоги і утримання дітей повинен бути пропорційним та справедливим і його несуть обоє з батьків. По-четверте, позивач не довів в якому саме розмірі їй потрібна допомога. Та вказує, що готовий за можливості допомагати позивачеві в розумному розмірі зважаючи на його потреби, але позивач не довів, в якому саме розмірі йому потрібна допомога, відсутні рахунки, докази. У зв`язку з викладеним вище вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не доведеними та базуються лише на бажанні позивача, а тому не можуть бути задоволені без витребування додаткових доказів і з`ясування всіх обставин справи, а тому просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

01.03.2021 представник позивача - адвокат Дудін Л.В. подав відповідь на відзив в якому зазначив, що вказана у відзиві позиція відповідача, про те що у нього також є сім`я, він змушений сплачувати комунальні платежі та купувати харчі та деякий одяг для себе особисто та сім`ї, не витримує жодної критики, оскільки позов пред`явлено саме у зв`язку з інвалідністю дитини, яка потребує додаткових витрат для реабілітації, що передбачено індивідуальною програмою з метою відновлення соціально-побутового стану. Враховуючи викладене, просить ухвалити рішення, яким стягнути з дня подачі позову з відповідача на користь позивача додаткові витрати (аліменти) пов`язані з особливими обставинами (інвалідністю) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття.

17.03.2021 представником відповідача подано до суду заперечення, в якому зазначено, що позивачем ні в позовній заяві, ні в відповіді на відзив не зазначено жодних вагомих аргументів для спростування позиції відповідача. Докази, які надані є доволі суперечливими, необгрунтованими і не підтверджують факт стягнення з відповідача додаткових витрат саме в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів. Вказав, що надані докази, а саме реєстр витрат позивача це лише папір з інформацією, а не документ, він навіть не підписаний позивачем, копії квитанцій та чеків не зовсім відносяться до витрат на дитини в зв`язку з лікуванням, деякі взагалі викликають сумнів щодо нецільового витрачання. Також зазначив, що заявлені вимоги позивача в розмірі 1/4 частини його доходів, а також ті аліменти в розмірі 1/5 частини, які він сплачує вже за рішенням суду, в загальному позбавлять його можливості забезпечувати свою сім`ю та трьох утриманців.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що вона проживає разом з сином. Коли він пішов в перший клас, виявилась проблема зі здоров`ям. Вони звертались до ортопеда. В 2019 році йому встановили групу інвалідності. Два рази вона з сином їздила в м.Тульчин на лікування. Отримує соціальну допомогу на дитину в розмірі 1900 грн. щомісячно. Взуття безкоштовного поки що не отримувала, устілки також купляє сама. Крім того, зазначила що відповідно до рішення суду сплачує аліменти відповідачу на утримання їх спільної дочки, яка проживає з батьком. Підтвердила, що лікування в санаторно-курортних закладах безкоштовне.

Представник позивача - адвокат Дудін Л.В. в судовому засіданні вимоги позивача підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача - адвокат Луценко О.І. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, підтримав поданий раніше відзив та заперечення, вказавши, що вимоги є необгрунтованими, тому просив відмовити в позові повністю. Щодо понесених судових витрат, докази будуть надані протягом п`яти днів після винесення рішення суду. Також зазначив, що відповідач не відмовляється допомагати синові по можливості, але вважає позовні вимоги в розмірі 1/4 частини його доходів не обгрунтованими.

Заслухавши позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Дудіна Л.В., представника відповідача адвоката Луценка О.І., дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 травня 2017 року №489/5572/16-ц, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25 листопада 2006 року та рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 травня 2017 року (а.с.19,20).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2246, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.02.2020 по 10.03.2020 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» з діагнозом двобічний диспластичний коксартроз, сколіотична постава, плоско-вальгусна деформація стоп (а.с. 8).

Згідно з медичним висновком про дитину-інваліда віком до 18 років від 28.05.2020 №18 виданим Тростянецькою лікарською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє на двобічний диспластичний коксартроз, сколіотичну поставу, плоско-вальгусну деформацію стоп. Наявне захворювання (паталогічний стан) відповідає розділу VI, пункту 2, підпункту 2,25 Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років (а.с. 10).

Відповідно до довідки №1113 від 21.10.2020 виданої Виконавчим комітетом Тростянецької селищної ради, ОСОБА_1 , дійсно проживає в АДРЕСА_1 , та до складу її сім`ї входить син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою №350/301/11/пс від 05.01.2021 виданою Військовою частиною НОМЕР_3 Міністерства оборони України (а.с. 81).

Згідно з довідкою №350/301/12/пс від 05.01.2021 виданою Військовою частиною НОМЕР_3 Міністерства оборони України, на утриманні ОСОБА_2 дійсно знаходиться сім`я в складі: дружини ОСОБА_5 , 1992 р.н., доньки ОСОБА_6 , 2007 р.н., сина ОСОБА_7 , 2019 р.н. (а.с. 81).

Відповідно до довідки про грошове забезпечення №350/301/7363/пс від 23.12.2020 виданої Військовою частиною НОМЕР_3 Міністерства оборони України, ОСОБА_2 з 2002 року працює військовослужбовцем у в/ч НОМЕР_3 і його сукупний дохід за період з травня по листопад 2020 року склав 132394,22 грн., з них 22467,15 грн сплачено аліментів (а.с. 84).

Згідно з довідкою про доходи №33 від 05.05.2020 виданої Військовою частиною НОМЕР_4 Міністерства оборони України, ОСОБА_2 працював у військовій частині НОМЕР_4 та його сукупний дохід із січня по квітень 2020 року склав 65773,07 грн. з них 12957,29 грн. сплачено аліментів (а.с.85).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Верховний Суд України звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17).

Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Позивачем в якості доказів понесених витрат надано реєстр витрат ОСОБА_1 , однак документального підтвердження описаного суду не надано, тому суд вважає даний доказ як неналежний (а.с.109). Також надано копії квитанцій від 15.06.2020 про перерахування коштів до ВОДКЛ (а.с.110), копію квитанції від 04.12.2020 про сплату за навчання в музичній школі (а.с.111), фіксальний чек на покупку товарів (зубна паста, ручка, коректор) на суду 55,50грн.

З копії квитанції № від 17.02.2021 року неможливо встановити на користь кого проводилась купівля товарів, та купівлю якого саме товару на загальну суму 4599 грн., що підтверджує цей доказ (а.с.111).

Також позивачем надано суду копію направлення на забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації на ортопедичне взуття (а.с.114,115), що видається особам з особливими потребами за безкоштовною програмою.

Крім того, як видно із долучених відповідачем до відзиву доказів, ним дійсно періодично здійснюється купівля іграшок та необхідних сину товарів (устілок та чобіт), призначенням платежів є додаткова допомога, що спростовує доводи позивачки про те, що відповідач ухиляється від забезпечення дитини та відмовляється від добровільної допомоги (а.с.95-98).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ст.185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

При цьому, слід вказати, що придбання одягу, їжі, канцелярських товарів, проведення профілактичного огляду не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат, в даному випадку з батька, на утримання дитини. Вказані витрати, пов`язані з повсякденними побутовими витратами на дитину.

Лікування та оздоровлення дитини є особливими обставинами, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують необхідність стягнення додаткових витрат на утримання сина саме в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача.

Крім того, згідно з довідок наданих відповідачем, він регулярно сплачує на користь позивачки аліменти, на утримання сина в розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу). Вказана обставина позивачкою не спростована.

Таким чином позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність стягнення додаткових витрат в розмірі 1/4 частини щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та тих що відповідач умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

В зв`язку з наведеним, враховуючи надані сторонами докази та фактичні обставини справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення сином повноліття - задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне ім`я сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення виготовлено 09 червня 2021 року.

Суддя А.М. Мудрак