Справа № 946/8438/20
Провадження № 2/946/237/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку із тим, що відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавців на спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання, про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 належала 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , видане Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації від 27.03.1993 року, зареєстроване Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації в книгу реєстру за №50а-139 від 27.03.1993 року, що також підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 06.03.2019 року за №460.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.06.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить 1/12 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 55378914 від 06.03.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_2 є:

- дружина ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 22.03.1962 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР;

- донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 26.05.1962 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 8 від 27.11.2020 року, згідно якого ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_9 , що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 20.08.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить 1/8 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з якої 1/12 частина належала їй на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , видане Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації від 27.03.1993 року, зареєстроване Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації в книгу реєстру за №50а-139 від 27.03.1993 року, а 1/24 частину якого вона фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_2 , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 55376592 від 06.03.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 26.05.1962 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 8 від 27.11.2020 року, згідно якого ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_7 »;

Як було з`ясовано судом, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 11.05.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить 1/12 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , видане Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації від 27.03.1993 року, зареєстроване Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації в книгу реєстру за №50а-139 від 27.03.1993 року.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 55376693 від 06.03.2019 року, інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 є його мати ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 12.07.1984 року.

Позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Враховуючи, що згідно вищезазначеного свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , видане Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації від 27.03.1993 року, зареєстроване Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації в книгу реєстру за №50а-139 від 27.03.1993 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному належала 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,а одночасне існування права спільної сумісної власності та спільної часткової власності на житловий будинок, позбавляє ОСОБА_1 можливості реєстрації права власності на зазначений житловий будинок, то суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Ізмаїльським МВ ГУДМС України в Одеській області від 01.12.1999 року, РНОКПП НОМЕР_9 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Суворова, 62, ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.06.2021 року.

Суддя: О.О.Бурнусус