РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/11615/20

Провадження № 22-з/4815/18/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

заявник, відповідач ОСОБА_1 ,

позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії

Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставне майно,

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишено без задоволення, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2020 року залишено без змін.

До Рівненського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі. Заявником на її обґрунтування зазначено, що при ухваленні постанови Рівненським апеляційним судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат у справі, зокрема, витрат на правничу допомогу. Просила суд стягнути на її користь судові витрати в сумі 3 000,00 гривень, які були нею сплачені за надання послуг адвоката відповідно до договору про надання правничої допомоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення заяви.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) Розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

До заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу заявником додано: копію договору про надання правничої допомоги від 28.01.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро Губара Володимира, копію квитанції від 23.04.2021 року на суму 3 000,00 грн., копію Акту виконаних робіт від 23.04.2021 року за договором про надання правничої допомоги від 28.01.2021.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подала в судове засідання Рівненського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2020 року письмову заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій зазначила орієнтовну суму та зобов`язалася протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення надати докази таких витрат у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно Акту виконаних робіт від 23.04.2021 року за договором про надання правничої допомоги від 28.01.2021, адвокатом Губарем В. Є. затрачено дві години на складання відзиву від 12.04.2021 на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2020 року, вартість кожної з яких становить 1 000,00 грн. (п. 1.1). Згідно п.п.1) п. 1.2. цього Акту, представництво інтересів ОСОБА_1 у Рівненському апеляційному суді судовому засіданні 20.04.2021 року з розгляду зазначеної апеляційної скарги вартує 1 000,00 гривень.

Таким чином, заявлений розмір витрат на правничу допомогу підтверджений належними і достовірними доказами, сплату яких ОСОБА_1 адвокату Губару В. Є. підтверджено копією квитанції № 0.0..1 від 23.04.2021 на суму 3 000,00 грн., у зв`язку з чим вона підлягає стягненню з позивача на користь заявниці.

Керуючись ст. 141, 270, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. С.Петлюри, 16, КОД ЄДРПОУ 09333401) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 червня 2021 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.