КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 755/162/20 Головуючий у суді першої інстанції - Арапіна Н.Є.
Номер провадження № 22-ц/824/6827/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником Фумельовим Іллею Олександровичем , на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватного виконавця Кошарського Олександра Володимировича про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню (т. 1, а.с. 158) та з урахуванням заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Фумельова І.О. про уточнення вимог заяви від травня 2020 року (т. 1, а.с. 231а-231б) та заяви ОСОБА_3 від серпня 2020 року (т. 2, а.с. 10) просили суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-309/1-2010, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 18 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (ЗАТ «ОТП Банк») заборгованості у розмірі 12 340,51 доларів США та судового збору у розмірі 149,99 доларів США;

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-309/1-2010, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 18 березня 2011 року на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (ЗАТ «ОТП Банк») заборгованості у розмірі 12 340,51 доларів США та судового збору у розмірі 149,99 доларів США.

Свої вимоги мотивували тим, що 12 березня 2010 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги ЗАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ЗАТ «ОТП Банк» заборгованість у розмірі 12 340,51 доларів США та 6 819,33 грн., судовий збір у розмірі 149,99 доларів США та 60,14 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн.

В своїх заявах вказували, що 18 березня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано представнику ЗАТ «ОТП Банк» виконавчі листи на примусове виконання вищевказаного судового рішення.

Заявники вказували, що разом з тим, 30 серпня 2011 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва виправлено допущену у резолютивній частині рішенні від 12 березня 2010 року та 07 жовтня 2011 року повторно видано представнику ЗАТ «ОТП Банк» виконавчі листи на примусове виконання рішення від 12 березня 2010 року.

Наголошували, що постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 25 липня 2019 року закінчено виконавче провадження, відкритого відносно боржника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-309/1-10, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 07 жовтня 2011 року у зв`язку з повним його виконанням.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - Фумельов І.О. подав апеляційну скаргу, у якій вказував, що стягнення боргу за рішенням від 12 березня 2010 року відбувалось на підставі виконавчого листа, що був виданий 07 жовтня 2011 року, а не 18 березня 2011 року. Посилався на неможливість подвійного виконання одного й того ж судового рішення за двома виконавчими листами, тому суд першої інстанції мав визнати виконавчий лист, що виданий 18 березня 2011 року таким, що не підлягає виконанню.

Апелянт вказує, що на думку суду ними не було надано належних та допустимих доказів виконання рішення суду від 12 березня 2010 року, оскільки у постановах про закриття виконавчих проваджень містяться розбіжності у розмірі заборгованості, в порівнянні з тими, які стягнуті за рішенням суду. Однак, апелянт вважає, що судом не надано жодної оцінки доводам щодо неналежного оформлення виконавчого листа від 18 березня 2011 року, а його висновки щодо невиконання рішення суду не ґрунтуються на доказах.

Враховуючи вказане, представник ОСОБА_1 - Фумельов І.О. просить апеляційний суд скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню в повному обсязі.

12 квітня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до якого проти вимог апеляційної скарги заперечує, вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права. Тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

ТОВ «Вердикт Капітал» вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ним виконано рішення суду від 12 березня 2010 року, з огляду на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження №31982196 від 25 липня 2019 року, де стягувачем є ЗАТ «ОТП Банк», не може бути доказом належного виконання зобов`язання перед ТОВ «Вердикт Капітал», оскільки стягувач у зобов`язанні був замінений та йому поновлено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вказує, що доводи апеляційної скарги щодо повторного стягнення, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року встановлено, що оригінали виконавчих листів було помилково долучено до матеріалів справи, що позбавило заявника права на виконання рішення суду та реалізації прав стягувача.

При апеляційному розгляді справи апелянт ОСОБА_1 та її представник Фумельов І.О. підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили суд апеляційної інстанції її задовольнити, скасувавши оскаржувану ухвалу та задовольнити подану заявника заяву про визнання виконавчих листів такими, що не підлягає виконанню. Просили апеляційний суд врахувати, що на виконання Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2010 року судом першої інстанції було спочатку видано виконавчі листи 18 березня 2011 року в яких містилася описка щодо суми стягнення було записано що стягненню з боржників підлягає 12340,51 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісі і 75/100) дол.. США та 6819 ( шість тисяч тринадцять) грн. 33 коп. у зв`язку із вказаною опискою здійсненою судом як у рішення суду так і у виконавчих документах 17 серпня 2011 року представником стягувача до суду було подано заяву про виправлення описки в рішенні суду та видачі нових виконавчих листів. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва дану заяву було задоволено та виправлено описку в рішенні суду та вилучено у стягувача попередні виконавчі листи від 18 березня 2011 року та видано нові виконавчі листи 07 жовтня 2011 року, які і були пред`явлені до виконання у державну виконавчу службу Дніпровського ДВС ГТУ юстиції в місті Києві де і виконувалися до травня 2019 року.

Разом із тим у жовтні 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» як правонаступника прав та обов`язків ЗАТ «ОТП банк» було поновлено строк для пред`явлення до виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2010 року та видано для пред`явлення до виконання виконавчі листи від 18 березня 2011 року, які фактично були вилученні Дніпровським районним судом міста Києва у серпні 2011 року при постановленні ухвали щодо виправлення описки у рішенні суду. Таким чином судом першої інстанції в супереч положенням ст. 368 ЦПК України в редакції 2004 року ( який діяв на час її видачі) було видано два виконавчих листи щодо кожного із боржників в частині виконання рішення суду в частині стягнення боргу, одні екземпляри яких перебували на виконання державного виконавця ВДВС Дніпровського району ГТУ Міністерства юстиції в місті Києві, а інші правонаступником - ТОВ «Вердикт Капітал» пред`явленні до виконання приватному виконавця Київського виконавчого округу Кошарського О.В., що є порушенням норм цивільного процесуального законодавства.

Представник стягувача у справі - ТОВ «Вердикт капітал», будучи обізнаний про розгляд вказаної справи судом апеляційної інстанції, оскільки подавав відзив на апеляційну скаргу та повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в порядку визначеному ч.6 та ч.8 ст.128 ЦПК України шляхом отримання повідомленні на електронну адресу ( а.с.199 т.2) до суду апеляційної інстанції не з`явився і заяв про відкладення справи із причин, які б могли бути визнанні поважними не подавав, тому апеляційний суд з врахуванням положень ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянув вказану справу у відсутність представника стягувача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника Фумельова І.О. , вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції, вирішуючи подану 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заяву про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи від 18 березня 2011 року та відмовляючи у її задоволені дійшов висновку, що заявниками не надано належних та допустимих доказів виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість у розмірі 12340,51 доларів США та 6 819,33 грн., судовий збір у розмірі 149,99 доларів США та 60,14 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн., оскільки у постановах про закриття виконавчих проваджень містяться розбіжності у розмірі заборгованості, в порівнянні з тими, які стягнуті за рішенням суду.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, 18 червня 2009 року заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість у розмірі 14998,75 доларів США та 6013,48 грн., судовий збір у розмірі 149,99 доларів США та 60,14 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. (а.с. 46-48, том 1).

12 серпня 2009 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено та скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2009 року (а.с. 54, том 1).

12 березня 2010 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість у розмірі 12340,51 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім і 75/100) доларів США та 6 819,33 грн., судовий збір у розмірі 149,99 доларів США та 60,14 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. (а.с. 88-90, том 1).

18 березня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва видано представнику Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» виконавчі листи на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 12340,51 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім і 75/100) доларів США та 6 819,33 грн., судового збору у розмірі 149,99 доларів США та 60,14 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. (а.с. 95, 96, том 1).

30 серпня 2011 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва на підставі заяви поданої представником стягувача АТ «ОТП банк» Масленнікова Т.М. виправлено допущену у резолютивній частині рішенні Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2010 року по цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором помилку (а.с. 98, том 1).

07 жовтня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва видано представнику Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» нові виконавчі листи на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 12340,51 доларів США та 6 819,33 грн., судового збору у розмірі 149,99 доларів США та 60,14 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. (а.с. 233-233-а, том 1).

При розгляді справи також було встановлено, що виконавчі листи, які були видані Дніпровським районним судом міста Києва 18 березня 2011 року та в яких сума стягнення була зазначені із помилкою були вилучені у стягувача та приєднанні до матеріалів вказаної цивільної справи, що вбачається із тесту ухвали Дніпровського районного суду від 31 жовтня 2019 року ( а.с.149-151 т.1)

30 липня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено та замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (, місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ, 04053) у справі № 2-309/1-10 р. за позовною заявою Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 125-126, том 1).

31 жовтня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено частково - поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» річний строк пред`явлення до виконання виконавчих листів № 2-309/1-10 відносно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості по кредитному договору № CL - 006/1039/200 в сумі 12 340,51 дол. США, та 6 819 грн. 33 коп. та солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 судових витрат: судовий збір в розмірі 149,99 дол. США та 60,14 грн., а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 (тридцять) гривень 00 копійок. В іншій частині заяви відмовлено (а.с. 149-152, том 1). При цьому, вирішуючи питання в частині видачі дублікатів виконавчих листів суд першої інстанції послався на наявність у справі оригіналів виконавчих листів від 18 березня 2011 року, а тому відмовив ТОВ «Вердикт Капітал» у задоволенні заяви в цій частині та направив 31 жовтня 2011 року ТОВ «Вердикт Капітал» копію ухвали від 31 жовтня 2019 року та оригінали виконавчих листів від 18 березня 2011 року, які були у серпні 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва вилученні у АТ «ОТП банк» вилученні у зв`язку з наявністю в них помилки та приєднанні до матеріалів справи).

Також із матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Шеремета Ю.М. відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві 15 березня 2014 року було відкрито виконавче провадження №42616810 щодо виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості по кредитному договору № CL - 006/1039/200 в сумі 12 340,51 дол. США, та 6 819 грн. 33 коп. та солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 судових витрат: судовий збір в розмірі 149,99 дол. США та 60,14 грн (а.с. 227б т.1). Відповідно до постанови заступника начальника Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГТУ юстиції в м. Києві Лагоцької В.Ф. 29 травня 2019 року виконавче провадження було закінчено з підстав виконання рішення суду у повному обсязі. (а.с. 226б т.1). Разом із тим ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року за скаргою ТОВ Вердикт Капітал» вище вказану постанову заступника начальника Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГТУ юстиції в м. Києві Лагоцької В.Ф. 29 травня 2019 року про закінчення виконавчого провадження №42616810 визнано неправомірною та скасовано (а.с. 73-77 т.2). Таким чином виконавчі дії щодо ОСОБА_3 в частині виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2010 року не закінчено.

Із матеріалів справи вбачається, що 05 квітня 2012 року Дніпровським РВДВС м.Києва ГТУЮ м.Києва було відкрито виконавче провадження №31982196 відносно ОСОБА_1 щодо виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2010 року на підставі виконавчого листа №2-309/1/2010 виданого 07 жовтня 2011 року (а.с. 233б т.1) і яке було закінчено 25 липня 2019 року відповідно до постанови старшого державного виконавця Дніпровського ВДВС ГТУЮ м.Києва Ясінської К.М. з підстав виконання рішення суду у повному обсязі (а.с.225, 227а т.1).

Із матеріалів справи також вбачається, що 04 грудня 2019 року приватним виконавцем Кошарським О.В. відкрито виконавче провадження №60795731 відносно ОСОБА_1 щодо виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2010 року у справі № 2-309/1-2010 на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом міста Києва 18 березня 2011 року (а.с.101-102 т.2) .

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у статті 14 ЦПК України 2004 року, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частин першої та другої статті 368 ЦПК України 2004 року питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Частиною першою статті 369 ЦПК України 2004 року визначено, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 370 ЦПК України 2004 року замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Із матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що Дніпровським районним судом міста Києва на виконання рішення від 12 березня 2010 року було видано 07 жовтня 2011 року виконавчі листи, які стягувачем АТ «ОТП Банк» були пред`явленні до виконання у відділ ДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві та перебували на виконання щодо ОСОБА_3 до 29 травня 2019 року та щодо ОСОБА_1 до 25 липня 2019 року. Разом із тим 31 жовтня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва правонаступнику АТ «ОТП банк» - ТОВ «Вердикт капітал» були видані раніше вилученні у серпні 2011 року у стягувача з підстав наявності в них помилки оригінали виконавчих листів від 18 березня 2011 року. Даний факт підтверджується і листом голови Дніпровського районного суду міста Києва №5/9967 від 25 травня 2020 року.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Зазначені вище обставини свідчать видачу стягувача двох оригіналів виконавчих листів щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про виконання одного і того ж рішення суду, що суперечить положенням ст. 368 ЦПК України в редакції 2004 року, а тому колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги такими що підлягають задоволенню.

При цьому висновок суду першої інстанції щодо не доведення позивачами факту виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2010 року при вирішенні вказаного питання є безпідставним , виходячи з обставин зазначених вище.

Таким чином, діючим на час видачі виконавчого листа законодавством було передбачено видачу стягувачу тільки одного виконавчого листа, а в разі його втрати суд мав право видати дублікат виконавчого листа.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. 268, 374, 376, 383-384, 432 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Фумельовим Іллею Олександровичем , задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-309/1-2010, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 18 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (ЗАТ «ОТП Банк») заборгованості у розмірі 12 340,51 доларів США та судового збору у розмірі 149,99 доларів США.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-309/1-2010, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 18 березня 2011 року на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (ЗАТ «ОТП Банк») заборгованості у розмірі 12 340,51 доларів США та судового збору у розмірі 149,99 доларів США.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 11 червня 2021 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв