Справа №522/3380/21
Провадження №2/522/5724/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Кісліної В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання припиненим основного зобов`язання за договором позики, визнання іпотеки припиненою та скасування державної реєстрації -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2021 р. до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання припиненим основного зобов`язання за договором позики та визнання іпотеки припиненою та скасування державної реєстрації, яким позивач просить суд:

визнати припиненими правовідносини (зобов`язання) за договором позики грошей від 13.08.2019 р., укладеним між ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника-податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за реєстровим №2837;

визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором, укладеним 13.08.2019 р. між ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за реєстровим №2838;

скасувати державну реєстрацію іпотеки щодо нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на праві власності, а саме, щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 257,8 кв.м., житловою площею 174,5 кв.м, реєстраційний номер нерухомого майна 1, яка виникла на підставі іпотечного договору, укладеного 13.08.2019 р. між ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В., яка зареєстрована в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження 32804798;

скасувати державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на праві власності, а саме, щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 257,8 кв.м., житловою площею 174,5 кв.м, реєстраційний номер нерухомого майна 1, яка виникла на підставі іпотечного договору, укладеного 13.08.2019 р. між ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за реєстровим №2838, яка зареєстрована в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження 32804826.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 13.08.2019 р. між позикодавцем ОСОБА_4 та позичальником ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір позики, згідно якого позикодавець передав у власність, а позичальник прийняв грошову суму у розмірі 2036000,00 грн., що за курсом АТ «КБ «Приватбанк» (25,45 грн. за 1 долар США) на дату підписання договору склало 80000,00 дол. США.

Повернення суми позики має бути здійснено в термін до 13.08.2021 р.

В той же день, 13.08.2019 р., між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено нотаріального посвідчений іпотечний договір, за яким ОСОБА_1 в рахунок забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за договором позики від 13.08.2019 р. передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому позичальником ОСОБА_2 було повернуто всю суму позики позикодавцю ОСОБА_4 достроково, що підтверджує власноруч складена ОСОБА_4 розписка від 26.11.2019 р.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, а зареєстровані іпотека та заборона відчуження належної позивачу квартири не скасовані та є досі чинними, що перешкоджає йому вільно розпоряджатися своєю квартирою.

Позивач вказав, що повернення позики за договором позики грошей від 13.08.2019 р. свідчить про припинення основного зобов`язання та іпотеки, яка має похідний характер від основного зобов`язання.

Згідно протоколу авторозподілу справи між суддями від 26.02.2021 р. дана справа була передана на розгляд судді Шенцевої О.П.

03.03.2021 р. ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 19.05.2021 р.

03.03.2021 р. ухвалою задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонено державним реєстраторам та іншим посадовим особам, які відповідно до закону наділені повноваженнями державних реєстраторів, здійснювати будь-які реєстраційні дії та вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 19.05.2021 р. витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіної Т.О. завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

19.05.2021 р. за вх. №55096/21 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 від 17.05.2021 р. про визнання позову, якою ОСОБА_2 просить задовольнити позов ОСОБА_1 у повному обсязі та вирішити справу за його відсутності.

03.06.2021 р. до суду надійшов оригінал заяви відповідача ОСОБА_2 аналогічного змісту, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В. від 25.05.2021 р., якою ОСОБА_2 повідомів, що дійсно 13.08.2019 р. між ОСОБА_4 та ним як позичальником укладено договір позики грошей, згідно з п. 1 якого йому було передано грошову суму у розмірі 2036000,00 грн., що було еквівалентно 80000 доларів США. Грошові кошти у сумі 80000 доларів США були повернуті ним у повному обсязі, на підтвердження чого ОСОБА_4 особисто складено розписку від 26.11.2019 р., а тому вважає основне зобов`язання припиненим у зв`язку з його належним виконанням.

Даною заявою ОСОБА_2 зазначив, що визнає та просить задовольнити позов ОСОБА_1 у повному обсязі та вирішити справу за його відсутності.

03.06.2021 р. до суду надійшов оригінал заяви відповідача ОСОБА_3 , яка посвідчена нотаріусом у м. Хемніц (Федеративна Республіка Німеччина) Арне Шверд 28.04.2021 р. за номером в нотаріальному реєстрі №3836/2011, та яка містить апостиль за підписом голови окружного суду м. Хемніц Райнера Хубера від 19.05.2021 р. №910а-241/2021, Bd.2.

Вказаною заявою громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданий органом 5109 від 22.08.2014 р., у зв`язку з розглядом цивільної справи №522/3380/21 повідомляє, що є єдиною спадкоємицею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ) за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О. від 25.07.2019 р. №1318.

ОСОБА_3 зазначає, що їй відомо про те, що 13.08.2019 р. ОСОБА_4 уклав договір позики грошей, згідно з яким передав у борг ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) доларів США, та, що у той же день між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 укладений договір про передачу в іпотеку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначеною заявою ОСОБА_3 повідомляє, що вона не оскаржує документи (розписки, заяви та інші), складені ОСОБА_4 за його життя на підтвердження повернення йому суми позики в розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) доларів США, не ставить їх під сумнів і не заперечує факту повернення грошей; повідомляє, що після смерті ОСОБА_4 до неї не перейшло право вимагати від ОСОБА_2 повернення грошових коштів в розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) доларів США на підставі договору позики грошей, який був укладений 13.08.2019 р. між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 ; ніяких вимог і претензій щодо домовленостей, зазначених в договорі позики грошей, і щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 не має, проти задоволення заявлених в суді вимог про припинення договору позики грошей від 13.08.2019 р. і проти припинення іпотечного договору від 13.08.2019 р. щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 не заперечує.

Вказаною заявою ОСОБА_3 просить вирішити справу без її присутності в судових засіданнях.

Аналогічна за змістом заява ОСОБА_3 у простій письмовій формі від 06.05.2021 р. надійшла до суду 18.05.2021 р.

31.05.2021 р. та 07.06.2021 р. до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, якими позивач зазначив про те, що ОСОБА_3 є належним відповідачем по справі, та є такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_4 , основне зобов`язання та іпотека припинені та, з огляду на визнання позову всіма відповідачами, просив вирішити справу по суті позовних вимог за результатами підготовчого провадження.

В судове засідання, призначене на 07.06.2021 р., сторони та їх представники не з`явились.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вовк О.Є. подав до суду заяву, якою позов підтримав та просив розглянути справу в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, заявами від 17.05.2021 р. та від 25.05.2021 р. просив вирішити справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, заявами від 06.05.2021 р. та від 28.04.2021 р. проти задоволення позову не заперечувала та просила вирішити справу без її присутності в судових засіданнях.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, в результаті повного, об`єктивного та всебічного їх дослідження вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.08.2019 р. між позикодавцем ОСОБА_4 та позичальником ОСОБА_2 укладено договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за №2837.

Відповідно до п. 1 договору позики від 13.08.2019 р. позикодавець передав у власність, а позичальник прийняв грошову суму у розмірі 2036000,00 грн., що за курсом АТ КБ «Приватбанк» (25,45грн. за 1 долар США) на дату підписання цього договору складає 80000,00 дол. США з зобов`язанням повернути в порядку та строках, визначених цим договором.

Згідно з п. 2 договору позики від 13.08.2019 р. сума позики прийнята у повному обсязі від позикодавця позичальником до підписання цього договору.

За домовленістю сторін позика є безпроцентною (п. 3 договору позики).

Пунктом 5 договору позики від 13.08.2019 р. передбачено, що повернення суми позики має бути здійснено в термін до 13.08.2021 р. в національній валюті в еквіваленті за курсом АТ КБ «Приватбанк» на день розрахунку в сумі 80000,00 дол. США, що підтверджуватиметься заявою позикодавця, складеною у довільній письмовій формі або розпискою.

Пунктом 6 договору позики від 13.08.2019 р. передбачено, що позичальник має право повернути позичену грошову суму достроково, а позикодавець зобов`язаний прийняти її.

13.08.2019 р., в день укладання договору позики, між ОСОБА_4 як іпотекодержателем та ОСОБА_1 як іпотекодавцем укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за №2838.

Відповідно до п. 1 іпотечного договору від 13.08.2019 р. іпотекодавець ОСОБА_1 (позивач) передає в іпотеку іпотекодержателю ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 257,8 кв.м, у тому числі житловою площею 174,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Згідно з п. 2 іпотечного договору від 13.08.2019 р. зазначена квартира передається в іпотеку для забезпечення виконання зобов`язання за договором позики грошей від 13.08.2019 р., укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за реєстровим №2837, на суму 2036000,00 грн. із поверненням в термін до 13.08.2021 р., а також, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі (в тому числі витрат за виконавчим написом), визначених на момент фактичного задоволення вимог.

Відповідно до п. 3 іпотечного договору від 13.08.2019 р. іпотекодавець є майновим поручителем у розумінні Закону України «Про іпотеку» та несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є власністю позивача ОСОБА_1 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2018 р. по справі № 522/13375/17, що підтверджується інформаційною довідкою від 18.05.2021 р. №257036733.

На підставі іпотечного договору від 13.08.2019 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. зареєстровано іпотеку та заборону відчуження щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію іпотеки від 13.08.2019 р. №177367619 (номер запису про іпотеку 32804798) та з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію обтяження від 13.08.2019 р. №177367852 (номер запису про обтяження 32804826).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Інформаційною довідкою від 18.05.2021 р. №257036733 підтверджується наявність в державному реєстрі зареєстрованої іпотеки (номер запису 32804798) та заборони відчуження нерухомого майна (номер запису 32804826), які є обтяженнями права власності позивача на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язання перед ОСОБА_4 щодо повернення грошових коштів за договором позики від 13.08.2019 р. у сумі 80000,00 дол. США надано завірену копію розписки за підписом ОСОБА_4 від 26.11.2019 р., якою підтверджується, що ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за нотаріально посвідченим договором позики грошей від 13.08.2019 р. отримав від ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 80000,00 дол. США (вісімдесят тисяч доларів США, 00 центів).

Розписка видана на підтвердження виконання ОСОБА_2 грошових зобов`язань за договором позики грошей від 13.08.2019 р. Розписка складена власноруч ОСОБА_4 при повному розумінні значення своїх дій, про що свідчить підпис ОСОБА_4 .

Справжність та достовірність розписки від 26.11.2019 р. відповідачі не оспорювали.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.07.2020 р. серії НОМЕР_5 , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса).

25.05.2021 р. у відповідь на ухвалу суду від 19.05.2021 р. до суду надійшла завірена копія матеріалів спадкової справи №58/2020 щодо майна померлого ОСОБА_4 , яка заведена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 25.07.2020 р. ОСОБА_4 складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О. за реєстровим №1318, відповідно до якого єдиним спадкоємцем визначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно заповіту від 25.07.2020 р. ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_3

17.08.2020 р. ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіної Т.О. з заявою (вх. №217/02-14 від 17.08.2020 р.) про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 в цілому та без застережень.

18.08.2020 р. мати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіної Т.О. з заявою (вх. №219/02-14 від 18.08.2020 р.) про відмову від прийняття належної їй на підставі ст. 1241 ЦК України обов`язкової частки у спадщині, що залишилась після смерті її сина.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відомостей про подання заяв про прийняття спадщини іншими спадкоємцями матеріали спадкової справи № 58/2020 не містять.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює порядок прийняття спадщини, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Докази відмови ОСОБА_3 від прийняття спадщини протягом встановленого шестимісячного строку у матеріалах спадкової справи відсутні.

Таким чином, суд доходить до висновку, що ОСОБА_3 є такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_4 та є єдиним його спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , є правонаступником усіх його права та обов`язків, які не припинились з його смертю.

Таким чином, ОСОБА_3 , як єдина спадкоємиця померлого позикодавця та іпотекодержателя ОСОБА_4 , та позичальник ОСОБА_2 є належними відповідачами за матеріально-правовими вимогами позивача про припинення основного зобов`язання та визнання іпотеки припиненою.

За умовами ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Суд доходить до висновку, що розписка ОСОБА_4 від 26.11.2019 р. має всі необхідні реквізити та є належним документом, що підтверджує факт виконання зобов`язання ОСОБА_2 з повернення ОСОБА_4 коштів у розмірі, еквівалентному 80000,00 дол. США, за договором позики від 13.08.2019 р.

Таким чином, на підставі належних, допустимих та достатніх доказів судом встановлено, що основне зобов`язання ОСОБА_2 з повернення грошових коштів ОСОБА_4 є припиненим внаслідок його повного та належного виконання.

Пунктом 20 іпотечного договору від 13.08.2019 р. передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання боржником своїх зобов`язань за основним зобов`язанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізація предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі.

Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за договором позики грошей припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (п. 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 р. у справі № 522/407/15-ц).

Таким чином, враховуючи припинення основного зобов`язання, акцесорне зобов`язання у вигляді іпотеки за іпотечним договором від 13.08.2019 р. також є припиненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміється закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України, серед яких, зокрема, припинення правовідношення та визнання права.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення (припинення правовідносин). Отже, вимога про визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором є належним способом захисту цивільних прав (постанова Верховного Суду від 09.04.2019 р. по справі №910/3359/18).

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

В рішенні по справі «Каіч та інші проти Хорватії» від 17.07.2008 р. Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Рішення суду про визнання припиненим зобов`язання за договором позики грошей (основного зобов`язання) та про визнання іпотеки припиненою без зазначення у ньому про скасування державної реєстрації обтяжень речового права на квартиру не можна вважати таким, що призвело до реального захисту права власності позивача.

За умовами ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла до 16.01.2020 р. та передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець зазначив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 16.02.2021 р. по справі №914/2006/17.

Таким чином, суд доходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації іпотеки щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка виникла на підставі іпотечного договору 13.08.2019 р., що зареєстрована в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за номером 32804798, та про скасування державної реєстрації заборони відчуження щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка виникла на підставі іпотечного договору 13.08.2019 р., що зареєстрована в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за номером 32804826.

Оскільки на стадії підготовчого провадження відповідачі у встановленому порядку визнали позов, визнанням позову не порушуються права, свободи та інтересів будь-яких інших осіб, суд, керуючись ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, вважає можливим ухвалити судове рішення в підготовчому провадженні.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами ст.ст. 124, 129 Конституції України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовід носини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника-податків: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника-податків: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника-податків: НОМЕР_6 ) про визнання припиненим основного зобов`язання за договором позики та визнання іпотеки припиненою задовольнити.

Визнати припиненими правовідносини (зобов`язання) за договором позики грошей від 13.08.2019 р., укладеним між ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника-податків: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за реєстровим №2837, у зв`язку з належним виконанням договору позики.

Визнати припиненою іпотеку щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 257,8 кв.м., житловою площею 174,5 кв.м, реєстраційний номер нерухомого майна: 1, за іпотечним договором, укладеним 13.08.2019 р. між ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за реєстровим №2838.

Скасувати державну реєстрацію іпотеки щодо нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на праві власності, а саме, щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 257,8 кв.м., житловою площею 174,5 кв.м, реєстраційний номер нерухомого майна: 1, яка виникла на підставі іпотечного договору, укладеного 13.08.2019 р. між ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за реєстровим №2838, яка зареєстрована в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження 32804798.

Скасувати державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на праві власності, а саме, щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 257,8 кв.м., житловою площею 174,5 кв.м, реєстраційний номер нерухомого майна: 1, яка виникла на підставі іпотечного договору, укладеного 13.08.2019 р. між ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. за реєстровим №2838, яка зареєстрована в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження 32804826.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси або безпосередньо до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя

07.06.2021