Справа №463/2353/20
Провадження №2/463/226/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Гирича С.В.

за участю секретаря с/з Попович Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди, суд,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача кошти в сумі 100 000 грн. як суму страхового відшкодування в порядку регресу, а також 2102,00 грн. судового збору.

Позов мотивує тим, що 14.08.2017 року на вул.Івана Франка, 15 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мав місце наїзд автомобіля «Mersedes Benz S 500L», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , на світлофор, внаслідок чого був пошкоджений вказаний світлофор, що належав Львівському комунальному підприємству «Львівавтодор». Постановою Личаківського районного суду міста Львова від 06.09.2017 року була встановлена винність відповідача ОСОБА_1 у зазначеному ДТП, який, крім цього, залишив місце ДТП. Відповідно до Висновку експертного товарознавчого дослідження № 19-09/073 від 11.04.2018р., складеного судовим експертом Білобраном С.З., вартість матеріального збитку, завданого власнику світлофора, становить 106009,23 грн. У зв`язку з відсутністю у відповідача на момент настання ДТП чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, відповідачем МТСБУ було сплачено на користь потерпілої особи - страхове відшкодування в сумі 100 000,00 грн. Зважаючи на те, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у Позивача виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). З метою досудового врегулювання спору, МТСБУ зверталося до винуватця з листом про компенсацію в добровільному порядку, понесених витрат, від 13.08.2018 року, однак вимога була залишена поза увагою. Так як відповідач в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється, то позивач в порядку вимог п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та частини 1 статті 1191 ЦК України звернувся до суду з даним позовом, який просить задоволити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, передбачених в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України.

Ухвалою судді від 06.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито з призначенням справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, тому фіксування судового процесу 10.06.2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265,280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.08.2017 року на вул.Івана Франка, 15 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мав місце наїзд автомобіля «Mersedes Benz S 500L», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , на світлофор, внаслідок чого був пошкоджений вказаний світлофор, що належав Львівському комунальному підприємству «Львівавтодор».

Постановою Личаківського районного суду міста Львова від 06.09.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у спричиненні 14.08.2017 року на АДРЕСА_1 дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця ДТП (ст.ст.122-4,124 КУпАП) .

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.

Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність.

У зв`язку з відсутністю у відповідача ОСОБА_1 на момент настання ДТП чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, відповідачем МТСБУ було сплачено на користь потерпілої особи Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» страхове відшкодування в сумі 100 000,00 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 10.05.2018 року та Висновку експертного товарознавчого дослідження № 19-09/073 від 11.04.2018р. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 992329 від 13.08.2018 року.

Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13,1 статті 13 цього Закону.

Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зважаючи на те, що на момент настання ДТП Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у Позивача виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).

У зв`язку з чим суд вважає заявлений позов обґрунтованим та підставним, а відтак такий задовольняє в повному обсязі.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2102,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,280-282,354,355 ЦПК України, ст.38,40 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 1166,1187,1191 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень нуль копійок) завданої майнової шкоди.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок) судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

На рішення суду відповідачем може бути подано до Личаківського районного суду м.Львова письмову заяву про перегляд заочного рішення в порядок і строки, передбачені ст.284 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місцепроживання (місцезнаходження):

позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Русанівський бульвар, 8;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено та підписано 10 червня 2021 року.

Суддя: Гирич С. В.