_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-727/10
Провадження № 4-с/947/2/21
УХВАЛА

про розгляд скарги

28.01.2021 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

за участі: представника скаржника Кириленко Андрія Володимировича, представника Першого Київського відділу державної виконавчої служби ПМУМЮ (м.Одеса) Аскольдова Олексія Сергійовича;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірної бездіяльності державного виконавця та зобов`язання зняти арешт, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою, в якій просить: визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду зі скаргою про визнання неправомірної бездіяльності державного виконавця та зобов`язання зняти арешт; поновити строк на звернення до суду зі скаргою про визнання неправомірної бездіяльності державного виконавця та зобов`язання зняти арешт; визнати неправомірною бездіяльність Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), яка полягає у не скасуванні арешту, накладеного постановою про арешт майна та заборону на його відчуження, В-10/28649637 від 06.09.2011 року, реєстраційний номер обтяження:11599430; зобов`язати Перший Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (м.Одеса) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , який було накладено постановою Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна та заборону на його відчуження, В-10/28649637 від 06.09.2011 року, реєстраційний номер обтяження: 11599430; судові витрати покласти на Перший Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (м.Одеса).

При цьому скаржник посилається на те, що рішенням суду від 17.12.2010 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" стягнуто заборгованість за кредитним договором. На підставі вказаного рішення суду неодноразово відкривались та закінчувались виконавчі провадження. В подальшому в грудні 2018 року ОСОБА_1 у повному обсязі виконав свої зобов`яання перед АТ "Райффайзен Банк Аваль". 16.09.2020 року скаржник дізнався про наявність накладеного на його нерухоме майно арешту, про зняття якого державним виконавцем було відмовлено з посиланням на відсутність підстав.

Ухвалою суду від 09.12.2020 року скаргу прийнято до провадження судді Васильків О.В.

18.12.2020 року від Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі до суду надійшов відзив на скаргу, в якому державний виконавець посилається на те, що арешт майна, що належить ОСОБА_1 , накладений 06.09.2011 року у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження". Окрім того, державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.03.2012 року правомірно не вирішив питання про припинення чинності арешту майна боржника. При цьому державний виконавечь також посилається на те, що станом на 10.12.2020 року та в подальшому повідомлень від стягувача щодо виконання боржником вимог вищевказаного виконавчго документа до відділу не надходило, та будь-яких підтверджуючих документів боржником про сплату боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження не надано.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримав та просить задовольнити.

Представник Першого Київського відділу державної виконавчої служби ПМУМЮ (м. Одеса) Аскольдов О.С. відзив підтримав та просить в задоволенні скарги відмовити.

25.01.2021 року від АТ "Райффайзен Банк Аваль" до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку, в якій представник просить ухвалити рішення на розсуд суду. До вказаної заяви додано Угоду №1 про розірвання Договору поруки від 03.02.2006 року, укладену між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 28.01.2019 року.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що на примусовому виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в 2011 році знаходилось виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-727/10, виданого Київським районним судом м. Одеси 15.03.2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" боргу у розмірі 1804243,40 грн.

В ході виконавчих дій 06.09.2011 року старшим державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Стояновим Р.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В-10/2869637, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_1

16.03.2012 року державним виконавцем Відділу Швець Є.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10. ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року.

04.01.2018 року за заявою ПАТ "Райффайзен банк Аваль" приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-272/10, виданого Київським районним судом м. Одеси 15.03.2011 року.

На виконання вимог заяви стягувача і з метою забезпечення реального виконання вимог виконавчого документа в межах суми боргу приватним виконавцем 04.01.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. у ВП №55477890 від 08.02.2019 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2-272/10, виданого Київським районним судом м. Одеси 15.03.2011 року, повернуто виконавчий документ стягувачу та припинено чинність арешту, накладеного постановою приватного виконавця №55477890 від 04.01.2018 р. на все майно боржника.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 16.09.2020 року наявний арешт нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_1 . Підставою обтяження вказано постанову про арешт майна та заборону на його відчуження, В-10/28649637, 06.09.2011, Перший Київський відділ державної виконавчої служби Одеського МУЮ, старший державний виконавець Стоянов Р.В. /а.с.10-11/.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 28.09.2020 року звертався до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ з клопотанням про зняття арешту з майна, на яке 05.10.2020 року було надано відповідь про відсутність підстав для зняття арешту зі всього нерухомого майна ОСОБА_1 .

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Першого Київсьокого відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у нескасуванні арешту та про скасування арешту нерухомого майна, накладеного Першим Київським відділом ДВС ОМУЮ 06.09.2011 року.

Судом досліджено постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2020 року, якою провадження по справі №420/10686/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого Київсьокого відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та скасування арешту закрито.

З Угоди №1 про розірвання Договору поруки від 03.02.2006 року, укладеної між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 28.01.2019 року, вбачається, що сторони дійшли взаємної згоди про дострокове розірвання договору поруки, підписаного між Сторонами 03.02.2006 року, за кредитним договором №014/0028/84/45127 від 03.02.2007 року, позичальник ОСОБА_2 . Сторони домовились, що Договір поруки припиняє свою дію з 28.01.2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця під час виконання судового рішення було порушено їхні права чи свободи.

Нормами ч. 1 ст. 448 ЦПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Таким чином, суд приходить до висновку, що боржник ОСОБА_1 правомірно звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що на час накладення арешту майна та інших обмежень державним виконавцем існували підстави для застосування вказаних заходів та на час закінчення виконавчого провадження були відсутні підстави для скасування арешту. Однак станом на 28.01.2019 року Договір поруки від 03.02.2006 року припинив свою дію, в зв`язку з чим на теперішній час ОСОБА_1 не є боржником у виконавчому провадженні з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором, позичальником в якому є ОСОБА_2 . При цьому суд погоджується з доводами сторони скаржника щодо того, що наявність арешту на все нерухоме майно ОСОБА_1 порушує права скаржника та підлягає судовому захисту.

Положеннями ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Однією з засад виконавчого провадження є співмірність заходів примусового виконання рішення та обсягу вимог за рішеннями.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця. При цьому суд зазначає, що на час звернення заявника - 28.09.2020 року до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ в провадженні будь-якого відділу Державної виконавчої служби або приватного виконавця виконавчого провадження не існувало, представником в суді не доведено обставин правомірного існування арешту на час розгляду справи.

Представник скаржника в судовому засіданні зазначив, що вимоги про стягнення судових витрат на цей час не підтримуються.

Керуючись ст. ст. 449, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Зобов`язати Перший Київський відділ державної виконавчої служби Одеського місього управління юстиції (м.Одеса) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , який було накладено постановою Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна та заборону на його відчуження, В-10/28649637 від 06.09.2011 року, реєстраційний номер обтяження: 11599430.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст ухвали суду складено 02.02.2021 року.

Суддя Васильків О. В.