У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Галась І.А.,

секретаря судового засідання Гергель В.А.

заявника ОСОБА_1

представника відпвоідача Михайлюка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 в порядку виконання рішення суду відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнати незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку виконання рішення суду відповідно до статті 236 КЗпП України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнати незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі.

В даній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з КНП «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району м. Києва на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу - різницю в заробітку за час затримки виконання постановленого по суті спору рішення від 04 квітня 2018р. за період з 01 жовтня 2020 року по день винесення рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву за викладеними в ній обставинами та просила задовольнити.

Представник КНП «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району м. Києва проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Судом встановлено наступне.

Розділом VI ЦПК України передбачено вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконання судових органів у цивільних справах та рішень інших органів (посадових) осіб.

Отже, статтями 430-446 ЦПК України не передбачено право позивача на звернення до суду з заявою в порядку виконання рішення суду по трудових спорах щодо стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Однак, суд вважає за необхідне врахувати ст. 236 КЗпП України та розглянути заяву ОСОБА_1 в порядку виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Стаття 236 КЗпП України передбачає, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Деснянським районним судом м. Києва від 04.04.2018р. винесено рішення по цивільній справі 754/14783/17, яким позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнати незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі - задоволено частково. Визнано незаконним та скасувано наказ № 222 від 07 листопада 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря - стоматолога - терапевта філії № 3 Комунального підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря - стоматолога - терапевта філії № 3 Комунального підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району м. Києва та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 18990 гривень 40 копійок та моральну шкоду в розмірі 20000 гривень. В задоволенні інших вимог позову було відмовлено.

Вищевказане рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі підлягало негайному виконанню.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2018 року рішення Деснянського районного суду було змінено в частині назви посади позивача та зменшено розмір моральної шкоди до 10 000 гривень.

Постановою Верховного суду від 29 жовтня 2018 року постанова Апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2018 року була залишена без змін.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року було частково заявлено заяву ОСОБА_1 в порядку виконання рішення суду відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнати незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі. Судом визначено що тривалість вимушеного прогулу позивача ОСОБА_1 становить - 481 робочій день, розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - (481 робочих дня х 182,60 грн. (середньоденна заробітна плата)) = 87830,60 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року було змінено та зменшено середній заробіток до 79065,80 гривень.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року було частково задоволено заяву ОСОБА_1 в порядку виконання рішення суду відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнати незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі та стягнуто на її користь середній заробіток в розмірі 26842 гривні 20 копійок.

Постановою Верховного суду від 19 серпня 2020 року в справі № 754/14783/17 (провадження № 61-17167св19) за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. в межах виконавчого провадження № 56645395, відкритого по справі № 754/14783/17 було встановлено наступні обставини.

1.Апеляційний суд у порушення вищевказаних вимог закону не звернув уваги на те, що 07 червня 2018 року ОСОБА_1 була направлена копія наказу КНП «Консультативно-діагностичний центр» від 07 червня 2018 року № 123 про поновлення на роботі, яка отримана останньою 08 червня 2018 року, тобто фактичного допущення ОСОБА_1 до роботи не відбулось. Крім того, державним виконавцем не було складено відповідного акту про фактичне допущення її до роботи.

2.Суд першої інстанцій дійшов вірного висновку про те, що безпідставним є акт державного виконавця від 11 квітня 2019 року, на підставі якого фактично закрито виконавче провадження, згідно з яким встановлено, що кабінет АДРЕСА_1 наявний у стоматологічному відділенні, у ньому встановлено два робочі місця, одне з яких належить ОСОБА_1 , відповідно до графіків роботи, на робочому місці остання згідно з графіком відсутня, оскільки з вищевказаного акту державного виконавця не вбачається, ким саме затверджено графік, на підставі яких доказів державним виконавцем встановлено факт належності робочого місця ОСОБА_1 у зазначеному кабінеті, вказаний графік не долучено до матеріалів виконавчого провадження. З указаного акту не вбачається фактичного допущення поновленого працівника до роботи.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району міста Києва, 3-тя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було задоволено частково: визнано незаконним та скасувано наказ № 127 від 12 червня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря - стоматолога - терапевта стоматологічного відділення філії № 3 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району міста Києва; поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря - стоматолога - терапевта відділення терапевтичної стоматології філії № 3 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр» Деснянського району міста Києва.

Рішення не набрало законної сили.

Отже, суд приходить до висновку, що КНП «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району м. Києва не було виконано рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2018р. в справі № 754/14783/17 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнати незаконними та скасувати накази КНП КДЦ Деснянського району м. Києва, стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі, протягом періоду часу з 01.10.2020 року до даний час.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2018р. визначено середньоденний заробіток позивача ОСОБА_1 в розмірі, що становить суму 182,60 грн.

Зважаючи на те, що тривалість вимушеного прогулу позивача ОСОБА_1 становить - 78 робочій день, розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - (78 робочих дня х 182,60 грн. (середньоденна заробітна плата)) = 14242,80 грн., які підлягають до стягнення з КНП «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району м. Києва на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 236 КЗпП України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичний Центр» Деснянського району м. Києва на користь ОСОБА_1 середній заробіток в розмірі 14242 гривні 80 копійок.

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 02 лютого 2020 року.

Суддя