У Х В А Л А

Справа № 932/14383/20

Провадження № 2-п/932/32/21

04 червня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Куцевола В.В.,

при секретарі Мар`єнко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 25.03.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплату аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплату аліментів.

Заочним рішення суду від 25.03.2021 року позовні вимоги задоволено.

12.05.2021 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 25.03.2021 року.

Ухвалою суду від 21.05.2021 року відповідачу поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду та призначено заяву до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.06.2021 року.

Заява про перегляд заочного рішення суду від 25.03.2021 року відповідачем обґрунтована тим, що суд не виконав приписів закону щодо надіслання йому після відкриття провадження у справі копії позовної заяви з додатками та копії ухвали суду від 19.01.2021 року. Повістки, які надсилались йому судом, повернулись до суду за закінченням строку зберігання, а не через його відмову в їх отриманні. Через це, він не був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Суд не надіслав йому копії заочного рішення суду у встановлений законом строку та він отримав таку копію лише 27.04.2021 року. Заочне рішення суду підлягає скасуванню, оскільки ухвалено на підставі невірного розрахунку заборгованості за аліментами. Так, станом на 19.01.2021 року заборгованість зі сплати аліментів становила 54 294 грн. 14 коп., тоді як позивачкою долучено до позовної заяви інший розрахунок заборгованості за аліментами, де борг становив 63 846 грн. 30 коп. У грудні 2020 року та у січні 2021 року він здійснив платежі у сумах, що перевищують місячний платіж, визначений рішенням суду про стягнення аліментів, оскільки намагається погасити заборгованість, яка утворилась за попередні місяці. Через те, що він участі у розгляді справи не брав, він не зміг подати відзив з клопотанням про зменшення розміру неустойки, внаслідок зміни сімейного стану у вигляді укладення шлюбу з іншою жінкою та народження іншої дитини. У період часу з липня 2018 року по квітень 2019 року він поніс значні витрати, пов`язані зі станом вагітності його дружини та пологами, через це мав домовленість з позивачем про сплату аліментів пізніше. На цей час він щомісячно сплачує аліменти у визначеному судом розмірі. Заборгованість зі сплати аліментів утворилась не з його вини, тому підстави для стягнення пені відсутні. Так, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.01.2014 року стягнуто з нього на користь позивачки аліменти на утримання їх спільної лити у розмірі ј частки від його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. ОСОБА_2 виконавчий лист не отримувала. З 11.08.2008 року він працевлаштований в ДУ «Дніпровська виправна колонія № 98». На підставі його рапорту з 01.06.2014 року його роботодавцем утримуються з його заробітної плати грошові кошти на користь ОСОБА_2 . За місцем його працевлаштування виконавчий лист про стягнення з нього аліментів не надходив. Весь час, з січня 2014 року по жовтень 2020 року, він звертався до виконавчої служби з проханням повідомити йому, чи відкрито виконавче провадження про стягнення з нього аліментів, на що працівники відділу державної виконавчої служби повідомляли, що відкритті виконавчі провадження стосовно нього відсутні. Потім виявилось, що виконавче провадження все ж таки було відкрито, однак його не могли відшукати через помилкове написання його прізвища як « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_3 ». Лише в травні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду за отриманням виконавчого листа, який пред`явила до виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Виконавець на надіслав йому постанови про відкриття виконавчого провадження, жодного разу його не повідомляв про потребу у вчиненні виконавчих дій. Через протиправність дій виконавця, він звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, яка на цей час ще не розглянута. Лише в листопаді 2020 року виконавцем приведено його персональні дані у відповіднісь до дійсних. Таким чином, заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, а тому підстави покладення на нього відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді стягнення неустойки відсутні.

Сторони та їх представники у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність у якій вимоги заяви про перегляд заочного рішення підтримав та прохав задовольнити. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій прохала залишити заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду без задоволення. Зазначила, що усю поштову кореспонденцію суд надсилав на адресу, що належить відповідачу, а не отримання ним поштової кореспонденції є його власним розсудом та проявом бездіяльності. Посилання відповідача на необізнаність про відкриття виконавчого провадження у зв`язку з невірним внесенням до автоматизованої системи виконавчих проваджень прізвища боржника спростовуються можливістю і боржника, і виконавця, перевірити факт відкриття виконавчого провадження за прізвищем стягувача. Відповідач визнає, що у квітні-травні 2016 року та з грудня 2018 року не сплачував аліменти, тобто не виконував покладеного на нього обов`язку зі сплати аліментів. Дитина, незалежно від сімейних обставин боржника, потребує щоденного матеріального забезпечення, а зобов`язання зі сплати аліментів не може бути призупинено батьком на власний розсуд, під абстрактною відкладальною умовою пізніше. Відповідач тривалий час не сплачував аліменти з грудня 2018 року по грудень 2020 року, та почав платити кошти тільки після подання цього позову. Відповідача не піклувало те, що два роки дитина мала за щось харчуватись, одягатись, а також оздоровлюватись. Через це, ухвалене судом заочне рішення суду вважає законним та таким, що не підлягає скасуванню.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, суд розглядає заяву про перегляд заочного рішення суду, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про її задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, судова кореспонденція надсилалась відповідачу за адресою його місця реєстрації, що також самостійно зазначена ним, як адреса місця мешкання, однак судова повістка на 25.03.2021 року повернулась до суду не врученою, із відміткою пошти про причини повернення за закінченням терміну зберігання. На адресу позивача надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками, втім до цього часу до суду відповідний конверт чи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не повернулись.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 зроблено висновок, про те, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання», не є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи, оскільки не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Так, згідно з вимогами ст. 130 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Враховуючи те, що відповідач фактично не отримував повісток про виклик до суду, від їх отримання не відмовлявся, суд вважає обґрунтованими його доводи про те, що він не був обізнаний про розгляд цієї справи, а також про свої права та обов`язки.

Долучені до заяви про перегляд заочного рішення суду копії письмових доказів судом, при ухваленні заочного рішення суду, не досліджувались та мають істотне значення для вірного вирішення спору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, а надані ним докази є вагомими, його заява про перегляд заочного рішення суду підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з вимогами ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до п. п. 5, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове до заочного рішення не може бути оскаржене відповідачем до суду, що його ухвалив, у порядку статті 228 ЦПК ( 1618-15 ). Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК ( 1618-15 ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. У порядку, визначеному статтею 220 ЦПК ( 1618-15 ), може бути ухвалено додаткове рішення й щодо заочного рішення. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Якщо на рішення суду подано апеляційну чи касаційну скаргу і разом із цим порушено питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потім надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Згідно з вимогами ч. 8 ст. 268 ЦПК України, після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Оскільки заочне рішення від 25.03.2021 року підлягає скасуванню, то підлягає і скасуванню додаткове рішення суду від 08.04.2021 року, яке є засобом доповнення змісту рішення суду, тобто виправлення його неповноти, при незмінності усього змісту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 23, 247, 257, 258, 260, 280-288, 352-355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 25.03.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплату аліментів задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2021 року та додаткове заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплату аліментів скасувати.

Призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 14 год. 00 хв. 27 липня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куцевол