Провадження № 2/344/1124/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

27 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Герлан Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 уклали договір №9001_СА5Н від 23.10.2015 року про надання кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідно до п. 2.1, 3.1 кредитного договору, предметом кредитного договору є надання банком позичальнику кредиту на наступних умовах: сума кредиту - 50 000 грн.; строк користування - 24 місяців; проценти за користування кредитом - 24,95 відсотків річних. Кредитні кошти надавались позичальнику на власні споживчі потреби. Відповідно до п.2.2 кредитного договору кредит надається банком шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника. Відповідно до п. 2.6 кредитного договору позичальник зобов`язаний повертати кредит щомісячно за ануїтетним графіком погашення 10 числа кожного місяця. Згідно з п. 3.3. Кредитного договору передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,5 відсотків на повну суму кредиту. Станом на 27.12.2019 року заборгованість позичальника за кредитним договором становить 145 228,84 гривень, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) становить 47 631,81 гривень; заборгованість по відсоткам (в т. ч. прострочена) - 48 597,03 гривень; заборгованість по комісії (в т. ч. прострочена) - 49000 гривень. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором 9001_CASH від 23.10.2015, що в частині тіла кредиту та відсотків станом на 27.12.2019 р. становить 96 228,84 гривень, та складається з: заборгованості по тілу кредиту - 47 631,81 гривень; заборгованості по відсоткам - 48 597,03 гривень, заборгованості по комісії в розмірі 49000 гривень, судові витрати.

30/03/2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт-капітал» подано заяву про заміну сторони, з тих підстав, що 08.02.2021 року АТ «ТАСКОМБАНК» та ТзОВ «Вердикт-Капітал», укладено Договір Факторингу №б/н, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів в тому числі за договором №9001_СА5Н від 23.10.2015 року, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТзОВ «Вердикт-Капітал», набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «ТАСКОМБАНК», у тому числі і до ОСОБА_1 .

01/04/2021 позивача АТ «ТАСКОМБАНК» замінено його правонаступником ТзОВ «Вердикт-Капітал».

Позивач просив суд розглянути справу без його представника, надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач повідомлений судом про відкриття спрощеного провадження, про порядок і умови реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків. Відповідач не подав суду відзиву на позов чи його заперечення.

Відповідно до п. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Судом встановлено наступні обставини.

21/10/2015 відповідачем підписано заяву-анкету на отримання кредиту готівкою.

23/10/2015 між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем укладено договір №9001_СА5Н про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідно до п. 2.1, 3.1 кредитного договору, предметом кредитного договору є надання банком позичальнику кредиту на наступних умовах: сума кредиту - 50 000 грн.; строк користування - 24 місяців; проценти за користування кредитом - 24,95 відсотків річних. Кредитні кошти надавались позичальнику на власні споживчі потреби. Відповідно до п.2.2 кредитного договору кредит надається банком шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника. Відповідно до п. 2.6 кредитного договору позичальник зобов`язаний повертати кредит щомісячно за ануїтетним графіком погашення 10 числа кожного місяця. Згідно з п. 3.3. Кредитного договору передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,5 відсотків на повну суму кредиту.

Відповідачем надано згоду на встановлені умови кредитування та погоджено проценти, розмір обов`язкового мінімального платежу, штрафи та комісії за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Відповідно до розрахунку АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість Відповідача становить 145228,84 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) становить 47631,81 гривень; заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена) - 48597,03 гривень; заборгованість по комісії (в тому числі прострочена) - 49000 гривень.

В ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

В п. 1 ст. 1046 ЦК України вказано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже договір позики є укладеним з моменту отримання відповідачем позики у позивача.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. ст. 524,533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/13 03/15-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зі змісту ч. 3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, що підтверджується виписками по особовому рахунку з 27/12/2019 по 27/12/2019, сторонами погоджено графік платежів.

Відповідач прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав.

Доказів та розрахунку на спростування вимог позивача відповідач суду не надав.

Заяв про застосування позовної давності відповідач суду не подав.

Отже позов обґрунтовано належними правовими підставами.

В ч. 1 ст. 133 ЦПК України вказано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України вказано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено мінімальний розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Таким чином на позивача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов`язок доказування розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з цим відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 в справі №826/1216/16.

Первісним позивачем при поданні позовної заяви не надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок розміру судовий витрат на правову допомогу. Ні первісним позивачем, ні його правонаступником в подальшому не долучено до матеріалів справи договору про правову допомогу, та доказів в обґрунтування сум понесених витрат. В свою чергу справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, представник позивача не прибув в судове засідання, таким чином не обґрунтовано належними правовими підставами стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити;

стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТзОВ "Вердикт-Капітал", заборгованість за кредитним договором № 9001_CASH від 23.10.2015 у розмірі 145228,84 гривень та 2178,43 гривень витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О.