Справа № 310/1024/21
РІШЕННЯ

Іменем України

31 травня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Мариніна О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мудрак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовують наступним. ОСОБА_1 є власником 1/5 частин, а ОСОБА_2 є власником 4/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач по справі ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 та рідний дядько ОСОБА_2 , зареєстрований в будинку позивачів, фактично не проживає з 2014 року, комунальні платежі не сплачує, особистих речей та іншого майна в будинку немає. На даний час відповідач проживає в м. Мінськ та не має змоги приїхати до м. Бердянськ та знятися з реєстраційного обліку. Позивачі зазначають, що ця обставина порушує їх право власності на свій розсуд володіти, користуватись та розпоряджатися належним йому майном. У зв`язку з вище наведеним у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надав суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та підтримання позовних вимог, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.12.2002 року, серії ВАС № 314624, зареєстрованого в реєстрі за № 2-790 та посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Тищук Н.Ю., ОСОБА_1 є власником 1/5 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва про право власності від 15.11.2013 року, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 належить 4/5 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 01/80 від 02.02.2021 року, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 з 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , не мешкає, що підтверджується довідкою вуличного комітету № 31 від 11.05.2021.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно відмітки в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано з 01.03.2007 р. за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинив.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному будинку останній не проживає з 2014 року.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263 -265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.06.2021 року о 16.30 год.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. В. Маринін