ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 січня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/3539/20

Головуючий у першій інстанції Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/180/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О., Скрипки А.А.,

із секретарями: Зіньковець О.О., Шкарупою Ю.В.,

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради, ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 2 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та визначення способу участі у їх вихованні,

місце ухвалення судового рішення м. Чернігів,

час проголошення рішення 10 год. 02 хв,

дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції 12 жовтня 2020 року.

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_3 , в якому просили зобов`язати останню усунути перешкоди у спілкуванні діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 із своїми онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вихованні своїх онуків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 наступним чином: систематичні побачення з онуками щотижня без присутності матері у громадських місцях, місцях розваг та відпочинку та за місцем проживання діда й баби; першу п`ятницю кожного місяця з 13.00 год. до 18.30 год. з поверненням дітей за місцем постійного проживання; другу суботу кожного місяця з 10.00 год. до 15.30 год. з поверненням дітей за місцем постійного проживання; кожну третю неділю місяця з 13.00 год. до 18.30 год. з поверненням дітей за місцем постійного проживання; кожен четвертий вівторок місяця з 12.00 год до 17.30 год. з поверненням дітей за місцем постійного проживання; щомісячно, в останню п`ятницю місяця спілкування діда й баби з онуками з 17.00 год. п`ятниці до 12.00 наступного дня суботи з правом ночівлі у діда й баби за їх місцем проживання; в літні місяці щороку не менше 5 (п`яти) днів, а саме перших 5- ти днів будь-якого літнього місяця перебування онуків з дідом та бабою за місцем їх проживання. Інші дні за домовленістю з батьками. При наявності телефонного (відеозв`язку) можливість спілкування діда й баби не рідше одного разу на три дні, не порушуючи звичайного графіку дітей.

У мотивування заявлених вимог зазначали, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , який з 22 вересня 2012 року по 08 квітня 2020 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 . Під час шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 народилося троє дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Позивачі указували, що з часу народження онуків піклувались про дітей та всебічно брали участь у їх вихованні, майже щодня бачились з ними, разом проводили час, бавилися, діти часто ночували у будинку дідуся і бабусі. Посилались на те, що мають глибокий родинний зв`язок з онуками, сповнений любові та турботи, який тривав до кінця жовтня 2019 року. Після того, як відповідачка дізналася, що її чоловік ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вона забрала ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та переїхала до батьків у м. Чернігів, повністю ізолювавши онуків від позивачів. Відповідачка чинить перешкоди у будь-якому контакті дітей з дідусем та бабусею, що зумовило звернення з даним позовом.

Рішенням від 02 жовтня 2020 року Деснянський районний суд м. Чернігова задовольнив частково позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та визначення способу участі у їх вихованні.

Зобов`язав ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 з онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначив спосіб участі діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 у спілкуванні з онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступним чином:

Систематичні побачення з онуками під час приїзду діда та баби у місто Чернігів без присутності матері у громадських місцях, місцях розваг та відпочинку чи за місцем проживання дітей протягом трьох годин.

Дід або баба за добу попереджають матір дітей про час приїзду шляхом направлення їй смс-повідомлення.

Спілкування має відбуватись за бажанням дітей, з урахуванням стану їх здоров`я, режиму дня та харчування для дітей відповідного віку.

В іншій частині вимог відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у порушення вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України суд розглянув дану справу без участі ОСОБА_3 , яка не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, що є підставою для скасування рішення. Заявниця зазначає, що твердження позивачів про наявність з її боку перешкод у спілкуванні з онуками є надуманим та не відповідає дійсності.

Наголошує на тому, що, вирішуючи питання щодо визначення способу участі позивачів у вихованні їх онуків, суд не врахував прихильність малолітніх дітей до матері, вік дітей, їх режим дня, у тому числі відвідування гуртків, підготовку до школи, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Крім цього, суд не встановив усіх фактичних обставин справи, не надав їм відповідну правову оцінку, не звернув увагу на наявність у матеріалах справи результатів психодіагностичного обстеження дітей, висновку експертного дослідження № 043-1372-2019, витягу з ЄРДР від 28 січня 2020 року про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, і не встановив чи буде визначення способу участі у вихованні дітей з дідом та бабою без участі матері відповідати якнайкращим інтересів дітей.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів адвокат Волков А.В., вважаючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 безпідставними та необґрунтованими, просив її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Доводи відзиву зводяться до того, що ОСОБА_3 була достеменно обізнана про наявність даної справи та подала відзив на позовну заяву, який був долучений до матеріалів справи та досліджувався судом. Крім того, у серпні 2020 року ОСОБА_3 була присутня на засіданні Комісії з прав дитини Деснянської у м. Чернігові ради стосовно вирішення питання визначення участі позивачів у вихованні онуків.

Представник стверджував, що до листопада 2019 року онуки постійно відвідували дідуся і бабусю, період спілкування мав тривалий і сталий характер та не переривався. Проте, з кінця листопада 2019 року ОСОБА_3 виїхала разом з дітьми до м. Чернігова, змінила місце проживання дітей, ізолювала дітей від позивачів і на запит соціальних служб надала відповідь, що не вважає за необхідне повідомляти адресу проживання дітей, оскільки спілкування дітей з дідусем і бабусею начебто шкодить психологічному стану дітей.

Звертає увагу суду на те, що висновок психодіагностичного обстеження дітей № 043-1372-2019 не є належним доказом, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР відносно бабусі онуків ОСОБА_2 , було закрито постановою слідчого, жодні відомості щодо неї не підтвердилися.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх адвоката Волкова А.В., ОСОБА_3 та її адвоката Нєсвєтову Ю.О., ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуюче наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 (а.с. 15).

22 вересня 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, від якого мають спільних дітей - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16,17,18).

30 листопада 2019 року до чергової частини Києво-Святошинського ВП надійшла письмова заява від ОСОБА_3 про те, що 20 листопада 2019 року близько 22-00 год. її свекруха ОСОБА_2 , заподіяла їй тілесні ушкодження. Постановою Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП у Київській області закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006054 від 11 грудня 2019 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с. 78, 21-22).

Рішенням від 08 квітня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва розірвав шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Сторони не заперечували, що на даний час діти проживають разом з матір`ю ОСОБА_3 у м. Чернігові.

За характеристиками ст. ДОП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 21 квітня 2020 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зарекомендували себе позитивно, алкоголь та наркотичні речовини не вживають, громадський порядок не порушують. Від мешканців будинку та інших громадян скарг на поведінку та спосіб життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надходило (а.с.19, 20).

Іншими довідками-характеристиками виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22 квітня 2020 року за № 05, № 06 засвідчено, що скарг на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до сільської ради не надано (а.с.51, 52).

ОСОБА_2 має у вланості будинок з господарськоми спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 47), у якому позивачі та їх син проживають без реєстрації. Актом обстеження умов указаного будинку (а.с. 23) визначено, що він складається з 6 кімнат, умови проживання є гарними, для дітей відведено 3 кімнати, наявні місця для сну та відпочинку.

Витягом про рух коштів по особовому рахунку ні ім`я ОСОБА_2 за 2018-2019 роки підтверджується періодичне перерахування коштів позивачкою на рахунки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для побутових потреб.

Відповідно до Додаткової угоди № 1/1068780 до Договору добровільного медичного страхування № 1064291 від 4 лютого 2019 року (а.с. 43-46), у жовтні 2019 року останній достроково припинив дію. З угоди вбачається, що ОСОБА_1 здійснював медичне страхування, у тому числі, відносно трьох онуків.

На наданий позивачами фотокартках зображений позивач разом з онуками (а.с. 48-50).

Довідкою психодіагностичного дослідження від 1 грудня 2019 року (а.с. 81-83), що проведено за зверненням відповідачки відносно дітей, визначено, що діти на час проведення обстеження отримали потужний психоемоційний стрес, пов`язаний з сімейним конфліктом між батьками, всі діти потребують потужної психокорекції з боку психолога.

Згідно з висновком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 28 вересня 2020 року № 261, щодо визначення участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні малолітніх онуків ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діти фактично проживають разом з матір`ю ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 . Виконком районної у місті ради як орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити наступний порядок спілкування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з онуками: під час приїзду баби та діда у м. Чернігів протягом двох годин. Дід або баба за добу попереджають матір дітей про час приїзду шляхом направлення їй смс - повідомлення. Спілкування має відбуватися у присутності матері дітей, за бажанням малолітніх, з урахуванням стану їх здоров`я, режиму дня та харчування для дітей відповідного віку. За несприятливих погодних умов, спілкування може відбуватися за місцем проживання дітей або у громадських місцях (після закінчення карантинних обмежень (а.с.114, 115-116).

Звернувшись до суду з даним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначали, що з жовтня 2019 року ОСОБА_3 чинить їм перешкоди у спілкуванні з онуками, тому вони просять визначити спосіб участі у вихованні онуків не обмежуючи право батьків на виховання та дотримуючись, у першу чергу, інтересів самих дітей.

Аналізуючи підстави звернення до суду з указаним позовом та доводи апеляційної скарги, норми сімейного законодавства України та міжнародних нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла такого висновку.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Таким чином, виходячи з наведених вище обставин справи, судом встановлено, що позивачі позитивно характеризуються, мають належні житлово-побутові умови, які розраховані і на перебування у будинку малолітніх дітей, періодично матеріально допомагали родині сина та піклувались про онуків, мали з ними постійне спілкування та сталий родинний зв`язок.

Сторони не заперечували, що з часу розлучення відповідачки та сина позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з онуками не зустрічались.

Отже, установивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між дідом, бабою та онуками, врахувавши інтереси та вік дітей, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 з онуками ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 .

Пояснення ОСОБА_3 про те, що вона не чинить перешкод у спілкуванні позивачів з дітьми, не знайшли свого підтвердження, оскільки доводи позову про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають змоги спілкуватись з онуками, в ході судового розгляду залишились не спростованими і домовленості щодо добровільного вирішення спірного питання між ними не досягнуто. Під час розгляду справи, колегія суддів апеляційного суду оголошувала у справі перерву для надання можливості мирного врегулювання спору з метою якнайкращого забезпечення інтересів дітей, проте сторони згоди не дійшли.

Наявність конфлікту та неприязні відносин між ОСОБА_3 та позивачами не є підставою для обмеження прав останніх на спілкування з онуками.

Належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають негативний вплив на онуків, чи зловживають алкогольними напоями та/або вживають наркотичні речовини суду не надані.

Посилання ОСОБА_3 на результати психодіагностичного обстеження дітей не можуть бути підставою для обмеження спілкування позивачів з онуками, виходячи з такого.

За результатами наведеного дослідження визначено наявність у дітей психоемоційного стресу, що пов`язаний з сімейним конфліктом між батьками, та зазначено, що всі діти потребують потужної психокорекції з боку психолога (а.с. 81-86). Отже, психодіагностичне обстеження від 01 грудня 2019 року свідчить про отримання дітьми стресу, що зумовлений конфліктом саме між батьками ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), та не містить даних щодо наявності негативного пливу позивачів на дітей. Матеріали цивільної справи не містять також даних щодо подальшої дитячої психокорекції, як це рекомендовано спеціалістом.

Посилання ОСОБА_3 на витяг з ЄРДР від 28 січня 2020 року про вчинення ОСОБА_2 відносно неї кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України (а.с.78) та висновок експертного дослідження Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 21 листопада 2019 року № 043-1372-2019 (а.с.79-80) свідчить, на думку суду, лише про наявність конфлікту та неприязних стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Жодних негативних даних, які унеможливили б спілкування онуків з дідом, відносно ОСОБА_1 матеріали даної цивільної справи взагалі не містять.

При цьому, колегія суддів враховує, що інтересам дітей відповідає збереження родинних зв`язків, у тому числі, родинних зв`язків з бабою та дідом. Обставин, які б свідчили про те, що спілкування з позивачами шкодить дітям чи будь-яким чином є загрозливими або несприятливим для них, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без повідомлення ОСОБА_3 , не можуть бути підставою для скасування рішення суду. Як убачається з матеріалів справи, 15 травня 2020 року ОСОБА_3 отримала копію ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 травня 2020 року про відкриття провадження та призначення підготовчого засідання на 16 червня 2020 року на 10 год. 30 хв. (а.с. 65), подала відзив на позовну заяву (а.с. 70-76), 15 червня 2020 року звернулася до районного суду із заявою про відкладення розгляду справи (а.с. 82). Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2020 року було закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду по суті на 01 жовтня 2020 року об 11 год. 30 хв. та зобов`язано орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради надати висновок про доцільність встановлення графіку побачень позивачів зі своїми онуками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с. 102-103).

17 вересня 2020 року ОСОБА_3 була присутня під час засідання комісії з питань захисту прав дитини щодо надання до Деснянського районного суду м. Чернігова висновку про визначення участі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у вихованні онуків, після чого звернулася до Чернігівської міської ради із скаргою на незаконні дії членів комісії (а.с. 148-149).

У позові була указана наступна адреса місцезнаходження відповідачки: АДРЕСА_2 . За цією адресою ОСОБА_3 отримала ухвалу про відкриття провадження у справі та позов з додатками (а.с. 65) і, скориставшись наданим процесуальним правом, подала відзив на позов. За наведеною вище адресою суд направив ОСОБА_3 судову повістку про призначення слухання справи на 1 жовтня 2020 року, яка повернулась до суду неврученою із зазначенням причини: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 106-108). Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. 1 жовтня 2020 року після розгляду справи по суті суд видалився до нарадчої кмнати і проголосив вступну та резолютивну частини оскаржуваного судового рішення 2 жовтня 2020 року.

Іншої адреси місцезнаходження ОСОБА_3 суду не повідомляла, у апеляційній скарзі указувала наведену вище адресу та отримувала за нею судові повістки (а.с. 175). Зазначене у сукупності підтверджує, що суд першої інстанції відповідно до вимог ЦПК України належним чином повідомив відповідачку про час та місце судового розгляду.

Разом із тим, апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що визначений судом першої інстанції спосіб участі позивачів у вихованні онуків не враховує повністю інтересів дітей, а також сторін по справі, і фактично не вирішить спору по суті, оскільки за наявності між сторонами неприязних відносин, виконання рішення суду у наведений в резолютивній частині рішення спосіб участі позивачів у вихованні онуків лише поглибить існуючий конфлікт.

Ураховуючи те, що діти відвідують садочок та гуртки, позивачі проживають у іншому населеному пункті, телефонне спілкування з відповідачкою не відбувається через небажання останньої, колегія суддів, вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції у частині визначення способу участі спілкування позивачів з онуками шляхом встановлення конкретного графіку (кожної першої суботи та кожної третьої неділі кожного місяця) та часу зустрічей (з 14.00 години до 17.00 години) у м. Чернігові у громадських місцях, місцях розваг і відпочинку з урахуванням кліматичних умов, стану здоров`я, режиму дня та харчування для дітей відповідного віку з обов`язковим поверненням дітей за місцем проживання матері ОСОБА_3 після проведеного спілкування.

З огляду на вік дітей, та те, що онуки мешкали тривалий час разом з позивачами і мали з ними сталі родинні відносини, наявність неприязних стосунків з відповідачкою, колегія суддів вважає, що побачення позивачів з онуками має відбуватись без присутності матері. На думку суду, такі зустрічі забезпечить можливість дітям вільно і без створення стресової та напруженої ситуації для дітей спілкуватися з позивачами.

У позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили також визначити можливість перебування дітей за їх бажанням у дідусі та бабусі влітку, а також періодичне телефонне (відео-) спілкування. Ні орган опіки, ні суд першої інстанції, визначаючи способи участі діда та баби у спілкуванні з онуками, не зазначили, чому вважають неприйнятними такі вимоги. Апеляційний суд вважає, що за обставинами справи не встановлено перешкод для спілкування позивачів з онуками у наведений ними спосіб, а отже і ці позовні вимоги мають бути частково задоволені з огляду на звичайний розпорядок дітей та їх бажання щодо гостювання у діда та баби влітку.

За наведених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині визначеного способу участі діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 у спілкуванні з онуками.

Оскільки ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року зупинено дію рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2020 року, тому дія цього рішення у його незміненій частині (зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 з онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) підлягає поновленню.

Керуючись ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 2 жовтня 2020 року змінити, виклавши абзаци четвертий, п`ятий та шостий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Кожної першої суботи та кожної третьої неділі кожного місяця з 14.00 години до 17.00 години побачення з онуками у м. Чернігові без присутності матері у громадських місцях, місцях розваг і відпочинку з урахуванням кліматичних умов, стану здоров`я, режиму дня та харчування для дітей відповідного віку з обов`язковим поверненням дітей за місцем проживання матері ОСОБА_3 після проведеного спілкування.

З урахуванням бажання дітей, їх прихильності до дідуся та бабусі щороку під час літніх канікул перші 5 днів одного з літніх місяців перебування дітей за місцем проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 без присутності матері з обов`язковим поверненням дітей за місцем проживання матері ОСОБА_3 після проведеного спілкування.

Спілкування з онуками за допомогою телефонного, електронного та відеозв`язку не рідше одного разу на тиждень, не порушуючи звичайного розпорядку дня, сну та відпочинку дітей.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Поновити дію рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 2 жовтня 2020 року у його незміненій частині.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2021 року.

Головуюча: Судді: