Справа № 2-4334/10
УХВАЛА

іменем України

09 червня 2021 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участю секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове Луганської області питання про відновлення втраченого судового провадження у справі за № 2-4334/10 за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

Встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до якої заявник просить замінити стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за рішенням Ленінського районного суду міста Луганська від 23 листопада 2010 року.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 27 квітня 2021 року було ініційовано питання щодо відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-4334/10 за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, оскільки вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження по вказаній справі можливе лише після вирішення питання про відновлення втраченого провадження.

Учасники справи, а саме представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», про причини неявки відомостей не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що зібраних матеріалів достатньо для відновлення втраченого провадження в частині рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 23 листопада 2010 року.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Ленінського районного суду міста Луганська від 23 листопада 2010 року позовні вимоги ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції Ахметшина Івана Григоровича про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції заборгованість по кредитному договору в сумі 102366,55 грн. та судові витрати: держмито в сумі 1023,67 грн, витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00 грн. (а.с. 18-19).

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги, зокрема, документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом, протягом тридцяти днів з дня надходження заяви до суду.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку на його думку необхідно відновити.

Згідно Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-524/0/4-15 від 02.04.2015 р. судам надано роз`яснення, що у разі якщо є необхідність у вирішенні процесуальних питань, які виникають після ухвалення судового рішення у справі, матеріали якої не передано до суду відповідно до встановленої підсудності, зазначені питання можуть бути вирішені шляхом застосування механізму відновлення втраченого провадження в порядку, передбаченому Розділом ІХ ЦПК.

Судом встановлено, що в зібраних матеріалах міститься копія рішення Ленінського районного суду міста Луганська у цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, що є належним та достатнім доказом для відновлення втраченого провадження по вказаній цивільній справі в частині судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 488-495 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Відновити частково втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-4334/10 за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 23 листопада 2010 року, а саме:

Категорія справи № 2-4334/10 : не визначено.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 29.11.2010. Оприлюднено: 27.01.2011.

Номер судового провадження: не визначено

Справа №2-4334/2010 р.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2010 року Ленінський районний суд м. Луганська у складі:

головуючого судді Матвєйшиної О.Б.,

при секретарі Машталенко Ю.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луганську цивільну справу за позовом ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із вказаним позовом, зазначивши, що 25.06.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0005/73/107694, у відповідності до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 15 595,00 доларів США, зі сплатою 13,00 % річних, строком до 24.06.2014 року. Позивач згідно до умов кредитного договору перерахував кредитні кошти на поточний рахунок позивальника в сумі 15 594,00 доларів США згідно меморіального валютного ордера № 5/73/107694 від 25.06.2007 року, тим самим повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Відповідачем не виконуються умови п. 5.1. кредитного договору в частині своєчасного погашення основної заборгованості за кредитом та своєчасно не сплачуються проценти за користування кредитом. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 17.07.20101 року відповідач має заборгованість у сумі 102 366,55 (екв. 12 936 67 доларів США), яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 80 796, 33 грн. (10 210, 71 дол. США); - заборгованість за процентами 7 131, 18 грн. (екв. 901, 21 дол США); пеня за порушення строків сплати по кредиту 8 115, 54 грн. (екв. 1 025, 61 дол. США); пеня за порушення строків сплати відсотків по кредиту 6 323, 50 грн. (екв. 799, 14 дол. США). На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/0005/73/107694 від 25 червня 2007 року в сумі 102 366,55 гривень; 1023,67 грн. витрати зі сплати судового збору та 120, 00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилався на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно зі ст.. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст.. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів.

Згідно ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено у судовому засіданні, що 25.06.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0005/73/107694, у відповідності до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 15 595,00 доларів США, зі сплатою 13,00 % річних, строком до 24.06.2014 року. Позивач згідно до умов кредитного договору перерахував кредитні кошти на поточний рахунок позивальника в сумі 15 594,00 доларів США згідно меморіального валютного ордера № 5/73/107694 від 25.06.2007 року, тим самим повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Відповідачем не виконуються умови п. 5.1. кредитного договору в частині своєчасного погашення основної заборгованості за кредитом та своєчасно не сплачуються проценти за користування кредитом.

Відповідно до ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить 102 366,55 гривень .

Також з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті держмита в розмірі 1023,67 грн., витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 209, 212-215, 218, ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 527, 611, 612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції Ахметшина Івана Григоровича про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції заборгованість по кредитному договору в сумі 102 366,55 (сто дві тисячі триста шістдесят шість гривень п`ятдесят п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції, судові витрати: держмито в сумі 1023,67 гривень, витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через суд Ленінського району м. Луганська шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, передбачених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя А.С. Река