Справа №403/162/21 провадження № 2/403/111/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31 травня 2021 року смт.Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним оформлення спадщини у вигляді 3/4 земельної ділянки, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання за позивачем права на спадкування земельної ділянки в розмірі 1/2 частини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним оформлення на користь останньої спадщини у виді 3/4 земельної ділянки з кадастровим номером: :02:000:0255, розташованої на території Димитровської сільської ради; визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, виданих 20.03.2017 року за №131-2014 та №17-2017, та визнання за позивачем права на спадкування вказаної земельної ділянки в розмірі 1/2 частини.

Під час вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації та згідно зазначених нею в позовній заяві даних, які відповідають адресним даним на поштовому конверті, проживає по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.2 ст.1 розділу І «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, яка набрала чинності для України 14.04.1995 року (далі - Конвенція), громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, що проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до суду других Договірних Сторін, до компетенції яких відносяться цивільні справи, можуть пред`являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони.

Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі - Закону), який застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, іноземці мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони (ч.1 ст.20 розділу ІІ Конвенції).

Згідно з п.п.1, 3 ч.1 ст.77 Закону підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом; якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України; якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання.

Відповідно до ч.2 ст.48 Конвенції провадження по справах про спадкування нерухомого майна компетентні вести установи Договірної Сторони, на території якої знаходиться майно.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 проживає на території України ( АДРЕСА_2 ), а земельна ділянка, яка є спадковим майном та право на спадкування 1/2 частини якої позивач прохає за нею визнати, знаходиться на території Устинівського району Кіровоградської області.

Відповідно до правових висновків, викладених у п.п.7.23, 7.25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

З огляду на викладене, враховуючи, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги стосуються її права на спадкування частини земельної ділянки, яка є нерухомим майном, позовна заява підсудна Устинівському районному суду Кіровоградської області.

Процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України (ч.1 ст.74 Закону).

Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст.1 ЦПК України).

Таким чином, подана ОСОБА_1 позовна заява має відповідати вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч.1 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що подана ОСОБА_1 позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, а саме, позовна заява не містить:

1) реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача або номер і серію паспорта позивача у разі відсутності такого реєстраційного номеру (п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України);

2) зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України);

3) відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися (п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України);

4) відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України);

5) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) (п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України);

6) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України);

7) підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Таким чином, з метою усунення вказаних недоліків позовної заяви, позивачу по справі необхідно надати суду належним чином оформлену позовну заяву, зазначивши в ній:

1) докази, що підтверджують обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зокрема, звернення позивача 27.05.2014 року з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Устинівської нотаріальної контори;

2) реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача або номер і серію паспорта позивача у разі відсутності такого реєстраційного номеру;

3) відомості про вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, або підтвердження про їх відсутність;

4) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, або підтвердження про їх не здійснення;

5) докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за їх наявності);

6) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

7) підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 не були виконані вимоги ч.1 ст.177 ЦПК України, яка імперативно визначає обов`язок позивача додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, оскільки до позовної заяви позивачем не були додані копії позовної заяви з копіями доданих до нех документів для відповідача та заінтересованої особи.

Таким чином, позивачу для виконання вимог ч.1 ст.177 ЦПК України, враховуючи, що поданий ОСОБА_1 позов не належить до позовів, передбачених ч.2 ст.177 ЦПК України, на які не поширюються вимоги щодо подання копій документів, необхідно подати до суду ще дві копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів для відповідача та третьої особи з метою виконання судом положень ч.2 ст.190 ЦПК України.

Крім того, суддею встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 та додані до неї документи викладені російською мовою.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Ч.1 ст.10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Відповідно до ч.4 ст.9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на викладене, позовна заява з доданими до неї документами повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Крім того, згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом роз`яснень п.п.26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (з наступними змінами), відповідні документи на підтвердження сплати судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява залишається без руху.

Відповідно до ст.2 Конвенції громадяни кожної з Договірних Сторін і особи, що проживають на її території, звільняються від сплати і відшкодування судових і нотаріальних мит і витрат, а також користуються безкоштовною юридичною допомогою на тих же умовах, що і власні громадяни.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції пільги, передбачені статтею 2, надаються на підставі документа про сімейне і майнове положення особи, що порушує клопотання. Цей документ видається компетентною установою Договірної Сторони, на території якої має місце проживання або місцеперебування заявник.

Позивачем ОСОБА_1 у поданій до суду позовній заяві зазначений розмір судового збору 2226,70 грн..

Квитанція про сплату судового збору також зазначена позивачем і в переліку документів, що додаються до позовної заяви, за порядковим №2.

Натомість оригіналу квитанції чи іншого платіжного документу на підтвердження сплати позивачем ОСОБА_1 судового збору до позовної заяви додано не було, що підтверджується відповідним актом №8 від 25.05.2021 року про відсутність при надходженні позовної заяви до суду зазначеної в додатку до позовної заяви квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до вимог ч.4 ст.175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Належного обгрунтування із зазначенням підстав звільнення позивача від сплати судового збору (положення відповідних нормативно-правових актів, надання письмових доказів належності до осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору) позивачем у поданій до суду позовній заяві не наведено.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору та порядок його сплати встановлюються законом.

Згідно положень ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року був визначений у розмірі 2270 грн.00 коп..

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 грн. (2270 грн. х 0,4).

З урахуванням заявлених позивачем ОСОБА_1 трьох вимог немайнового характеру (визнання незаконним оформлення спадщини у виді 3/4 земельної ділянки; визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину; визнання права позивача на спадкування 1/2 частин земельної ділянки) загальна сума судового збору, що підлягає сплаті позивачем, складає 2724,00 грн. (908,00 грн. х 3).

Таким чином, позивачу по справі для виконання вимог ч.4 ст.177 ЦПК України необхідно надати до суду оригінал квитанції (іншого платіжного документа) на підтвердження сплати нею судового збору у встановленому законом розмірі за три позовні вимоги немайнового характеру в сумі 2724 грн. 00 коп. за наступними реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл/тг.с-ще Устин/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37918230;

банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: UA0011555;

судовий збір (Державна судова адміністрація України)

код класифікації доходів бюджету: 22030101;

призначення платежу: *;101; __ (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта; Судовий збір, за позовом __ (ПІБ позивача), Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Оригінал платіжного документу надати безпосередньо до суду. Одночасно з цим вважаю за можливе роз`яснити позивачу ОСОБА_1 право подати до суду клопотання про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору у разі наявності в неї тяжкого майнового стану, який перешкоджає сплаті судового збору в зазначеному вище розмірі, з наданням до суду відповідних письмових доказів на підтвердження такого стану. З огляду на подання позивачем ОСОБА_1 разом з позовною заявою клопотання про витребування доказів, вважаю за можливе в порядку ч.5 ст.12 ЦПК України роз`яснити позивачу, що у разі подання нею клопотання про витребування доказів, його зміст має відповідати вимогам ч.2 ст.84 ЦПК України. Зокрема, у клопотанні має бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. З урахуванням викладеного, суддею в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначені недоліки позовної заяви та спосіб їх усунення. Відповідно до приписів ч.2 ст.185 ЦПК України з урахуванням характеру встановлених суддею недоліків позовної заяви, позивачу ОСОБА_1 необхідно встановити строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй копії даної ухвали. Керуючись ст.ст.95, 175, 177, 185, 258, 260, 261, 353 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним оформлення спадщини у вигляді 3/4 земельної ділянки, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання за позивачем права на спадкування земельної ділянки в розмірі 1/2 частини - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі виконання нею вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України відповідно до ухвали суду, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Якщо позивачем не будуть усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Роз`яснити позивачу, що у разі неможливості виконання нею вимог даної ухвали у встановлений судом строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, суд за її заявою продовжує процесуальний строк для вчинення відповідної процесуальної дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя С.Ю.Атаманова