Провадження № 2/643/1444/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Хотян К.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: визнати за нею право власності на 13/20 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 42 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) в порядку поділу спільного майна подружжя; визнати за ОСОБА_4 право власності на 7/20 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 42 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) в порядку поділу спільного майна подружжя; визнати за ОСОБА_4 право власності на частку в статному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» (ідентифікаційний код 41267657) у розмірі 100% номінальною вартістю 200 000,00 грн. в порядку поділу спільного майна подружжя; визнати за ОСОБА_4 право власності на пай - гараж № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Автолюбитель -104» (ідентифікаційний код 22711084) за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку поділу спільного майна подружжя.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначила, що 20 лютого 2009 року між нею та ОСОБА_5 , укладено шлюб. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.10.2019 року у справі № 643/14317/19, що набрало законної сили, шлюб між ними розірвано. За час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей: син- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2020 року у справі № 643/17171/19, визначено місце проживання дітей за нею. За час шлюбу з відповідачем у період з 20 лютого 2009 року по 16 жовтня 2019 року набуто, зокрема, таке спільне майно: частка в статутному капіталі у розмірі 100% в TOB «ВІТАЛ ПАК»; пай в автогаражному кооперативі «Автолюбитель-104» у вигляді гаражу № НОМЕР_1 , що розташований за адресою АДРЕСА_3 ; квартира трикімнатна загальною площею 70,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 . 07 квітня 2017 року створено ТОВ «ВІТАЛ ПАК» (ідентифікаційний код 41267657) із статутним капіталом 200 000,00 грн. Відповідач та ОСОБА_7 були зареєстровані учасниками ТОВ «ВІТАЛ ПАК», з розмірами внесків до статутного капіталу у співвідношенні 120 000,00 грн. та 80 000,00 грн. відповідно. За рахунок їх з відповідачем спільних коштів було здійснено оплату статутного капіталу ТОВ «ВІТАЛ ПАК» на суму 120 000,00 грн. 28 березня 2019 року зареєстровано зміну складу учасників ТОВ «ВІТАЛ ПАК» та єдиним учасником зареєстровано відповідача з розміром внеску до статутного капіталу 200 000,00 грн. Додаткова частка у статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» у розмірі 80 000,00 грн. також була набута за рахунок їх з відповідачем спільних коштів. З 28 березня 2019 року та на даний час відповідач зареєстрований єдиним учасником ТОВ «ВІТАЛ ПАК». Номінальна вартість частки в статутному капіталі у розмірі 100% в ТОВ «ВІТАЛ ПАК» складає 200 000,00 грн., що підтверджується офіційною інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань. Зазначене підтверджується роздруківкою інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом 09.10.2020 року, та відповідними витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.06.2018року та 01.06.2019 року, що містять інформацію щодо реєстраційних дій, починаючи з дати створення юридичної особи з 07.04.2017 року. В червні 2017 року нею з відповідачем за спільні кошти придбано пай - гараж № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Автолюбитель-104» за адресою: м. Харків, вул. Владислава Зубенка, 58-А. 14 червня 2017 року відповідачем була подана заява АГК «Автолюбитель - 104» про прийняття - вступ до АГК «Автолюбитель- 104», у зв`язку з отриманням паю - гаражу № НОМЕР_1 від гр. ОСОБА_8 01 жовтня 2017 року відповідач був прийнятий до членів кооперативу. Згідно звіту про оцінку майна від 07.10.2020 року, складеного оцінювачем ОСОБА_9 , ринкова вартість зазначеного паю у вигляді гаражу № НОМЕР_1 станом на 07.10.2020року складає 100 011,00 грн. 22 листопада 2017 року нею з відповідачем за спільні кошти відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Трофименко Є.В. за реєстровим № 1509, придбано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70,4 кв.м, житловою площею 42 кв.м., яка складається з трьох житлових кімнат. Право власності на квартиру зареєстровано за відповідачем. Вона надавала згоду відповідачу на придбання квартири за спільні кошти. Згідно звіту про оцінку майна від 20.09.2020 року, складеного оцінювачем ОСОБА_9 , ринкова вартість зазначеної квартири станом на 20.09.2020 року складає 1 286 437,00 грн. Відповідач не визнає її права власності на їх спільне майно, стверджуючи, що вона ніякого відношення не має до придбання цього майна. Проте під час шлюбу вона працювала бухгалтером на різних підприємствах по 2014 рік включно (до народження другої дитини), а потім займалась веденням їх домашнього господарства та доглядом за дітьми. Вона неодноразово просила відповідача домовитись та поділити спільне майно в позасудовому порядку. Зверталась до відповідача також письмово листом від 30.07.2020року з проханням укласти договір про визначення розміру часток та про поділ спільного майна, набутого за час шлюбу. Відповідач відмовляється поділити спільне майно в позасудовому порядку та надати документи для розрахунку вартості спільного майна, зокрема, фінансову звітність ТОВ «ВІТАЛ ПАК», тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Вартість частки в статутному капіталі та паю в кооперативі, набуті одним із подружжя в період шлюбу, враховується під час поділу спільного майна, та інший з подружжя, який не є учасником юридичної особи, має право вимоги виплати половини вартості частки в статутному капіталі та паю. Вважає за доцільне належне їй право вимоги виплати половини вартості частки в статутному капіталі TOB «ВІТАЛ ПАК» та паю в гаражному кооперативі у розмірі 150 005,50 гри. врахувати шляхом відповідного збільшення її частки в праві власності на квартиру, оскільки: частка в статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» зареєстрована на відповідача, та саме відповідач є учасником та керівником ТОВ «ВІТАЛ ПАК»; вона не має наміру вести спільний бізнес із відповідачем через володіння ТОВ «ВІТАЛ ПАК»; пай (гараж) теж зареєстрований на відповідача та на даний час використовується саме відповідачем, оскільки у ТОВ «ВІТАЛ ПАК» є у власності автомобіль - Toyota RAV 4 гібрид 2019 року випуску, державний номер НОМЕР_2 ; спільне користування з відповідачем гаражем є неможливим та не вирішить наявний між ними спір, оскільки саме з нею проживають двоє малолітніх різностатевих дітей. Розрахунок часток в квартирі з урахуванням належного їй права вимоги у розмірі 150 005,50 грн. право вимоги у розмірі 150 005,50 грн. складає 12 % у вартості квартири (150 005,5х100%/1 286 437,00 грн). Вважає за доцільне частки квартири між нею та Відповідачем з урахуванням права вимоги розподілити таким чином: їй - 62%, що складає 31/50 частини квартири; відповідачу - 38%, що складає 19/50 частини квартири. Крім того, відповідач під час визначення місця проживання дітей сплачував аліментів у розмірі 5 000,00 гри. - 6 000,00 грн. на обох дітей, після визначення судом місця проживання дітей з нею, відповідач зменшив суму аліментів на двох дітей до 2 220,00 грн. на місяць внаслідок штучного зменшення своєї заробітної плати на ТОВ «ВІТАЛ ПАК», як керівника. Сума аліментів у розмірі 2 200,00 грн. на двох дітей недостатня для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування їх дітей. Діти часто хворіють. З врахуванням викладеного вважає, є правові підстави для збільшення її частки в квартирі, оскільки з нею проживають малолітні син та донька, а розмір аліментів, які вона одержує, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Розрахунок часток в квартирі з урахуванням збільшення належної їй частки на підставі ч. 3 ст. 70 СК України на 3% відсотки (38 593,11 грн. = 1 286 437,00 грн. х 3%): їй - 65%, що складає 13/20 частини квартири; відповідачу - 35%, що складає 7/20 частини квартири.

02.12.2020року відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні позову ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, відмовити. Здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 8/20 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 70,4 кв.м, житловою площею 42 кв.м.; здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за ним право власності на 12/20 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 70,4 кв.м, житловою площею 42 кв.м. Щодо права власності на частку в статутному капіталі у розмірі 100% в ТОВ «ВІТАЛ ПАК» зазначає, що 07 квітня 2017р. було створено ТОВ «ВІТАЛ ПАК», на час заснування юридичної особи йому належала частка у розмірі 60% статутного капіталу, вартість частки становила на момент створення юридичної особи 120 000,00 грн. Станом на 16 жовтня 2019 року (дата розірвання шлюбу) його частка у статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» не була повністю сформована та внесена. Остаточно внесення його частки у статутний капітал Товариства було здійснено 26 серпня 2020р. у сумі 50 000,00 грн. та 02 вересня 2020р. у сумі 28 300,00 грн. Тобто, на дату розірвання шлюбу, ним було внесено до статутного капіталу ТОВ «ВІТАЛ ПАК» суму 41 700,00 грн. Остаточну суму 78 300,00 грн. ним було внесено після розірвання шлюбу. 26.03.2019р. ним було придбано 40% частки у статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» в учасника ТОВ «ВІТАЛ ПАК» ОСОБА_7 , вартість частки та пов`язані з нею корпоративні права було придбано за 30 000,00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» від 26.03.2019р., актом приймання-передачі частки та рішенням учасника від 28.03.2019р. 40% частки у статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» придбано на кошти, які було запозичено у батька ОСОБА_10 , відповідно до договору позики від 25.03.2019р., на даний час строк повернення позики не сплинув, кошти не повернуто. На підставі вищевикладеного, сума внесених коштів на формування частки у статутному капіталі, який було сформовано під час шлюбу становить 41 700,00 грн. Вклад до статутного капіталу господарського товариства не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом частин другої, третьої статті 61 СК України, якщо вклад до статутного капіталу господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім`ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів. У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч статті 65 СК України інший із подружжя має право на компенсацію вартості його часки. Щодо паю в автогаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у вигляді гаражу № НОМЕР_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_3 зазначає, що відповідно до Закону України «Про кооперацію», джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу його членами; кошти, що надходять від провадження господарської діяльності; кошти, що надходять від створених кооперативом підприємств, установ, організацій; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески; інші надходження, не заборонені законодавством. Для забезпечення своєї діяльності ГБК у порядку, передбаченому статутом, формує пайовий фонд. Із пайових внесків формується пайовий фонд кооперативу. Пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток, внесених протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. У Звіті про оцінку майна та висновок про вартість об`єкта оцінки, виконаного ФО-П ОСОБА_9 - об`єктом оцінки був пай у АГК «Автолюбитель- 104, але оцінку вартості було зроблено відповідно до порівняльної характеристики не паю, як об`єкта майнових прав, а гаражу, як об`єкта нерухомого майна, отже оціночна вартість паю завищена від фактичної ринкової вартості. Щодо права власності на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 зазначає наступне. Під час шлюбу було придбано спільне нерухоме майно а саме: квартиру загальною площею 70,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 . Вартість квартири становила 1 203 750,00 грн., що на день укладення договору купівлі-продажу за курсом НБУ було еквівалентом 45 000,00 доларів США. Квартиру було придбано не тільки за спільні кошти подружжя, частково кошти на придбання квартири у сумі 13000,00 доларів США було позичено ним у батька, про що свідчить договір займу від 22 листопада 2017р. між ним та його батьком ОСОБА_10 . Відповідно частка запозичених коштів на придбання квартири, які на даний час не повернуто, становить 28,9 % від всієї вартості квартири на момент її купівлі. Відповідно, якщо позивач претендує на 1/2 частки у трикімнатній квартирі, вона повинна прийняти на себе частку 50% від суми несплаченого займу, який було витрачено в інтересах сім`ї для купівлі квартири, що становить 6500,00 США або пропорційного зменшення її частки у спільній власності подружжя. Щодо відступлення від засади рівності часток подружжя, зазначає, що проживання дітей з позивачем, з огляду на викладене у позовній заяві, саме по собі не є підставою для збільшення частки у майні одному з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірної квартири, позивачем не доведено. Вважає за доцільне належне йому право вимоги щодо виплати половини вартості запозичених коштів на придбання квартири, які на даний час не повернуто, що становить частку 50% від суми несплаченого займу, який було витрачено виключно в інтересах сім`ї для купівлі квартири, та становить 6500,00 доларів США врахувати шляхом відповідного збільшення його частки у праві власності на квартиру. Рахунок часток у квартирі з урахуванням належного йому права вимоги у розмірі 6500,00 доларів США, що становить 14,45% у вартості квартири. Вважає за доцільне частки квартири між ним та позивачем з урахуванням права вимоги розділити таким чином: йому - 64,45%, що складає 12/20 частки квартири; позивачу 35,55 %, що складає 8/20 частки квартири. Крім того, після розірвання шлюбу позивачем без його відома та погодження було вивезено спільне майно набуте у шлюбі з квартири за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: телевізор UE39F5500AKXUA від 21.12.2013 року, пральну машину Самсунг WW 60К 42101 WDUA від 23.12.2017, диван, кухонні та інші речі. Іншу частину майна, а саме кухонні речі, стіл, стільці позивач закрила в окремій кімнаті та встановила замок, також позивач забрала усі коштовності. Після розірвання шлюбу він самостійно сплачує усі комунальні платежі за квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . На момент розірвання шлюбу у них були заощадження у сумі 2000,00 США та 300 Євро, які позивач привласнила. Під час спільного проживання у шлюбі було зроблено ремонт у однокімнатній квартирі позивача, яка належала їй до укладання шлюбу, придбано побутову техніку та меблі у вищевказану квартиру, а саме: встановлені металеві вхідні двері, змінені дерев`яні на пластикові вікна на кухні та в кімнаті балконний блок; за спільні кошти з меблів придбана кухня, шафа-купе встановлений, шафа в коридор, робочий стіл з шафою, диван; у всіх кімнатах зроблені ремонтні роботи, поклеєні шпалери, зроблені натяжні стелі, покладені плінтуси та лінолеум, замінена сантехніка ванна кімната та кухня; з техніки: придбано комп`ютер 04.09.2010, тренажерний комплекс ТК «Панда», телевізор самсунг LED UE39F5500AKXUA, комп`ютер, мийка повітря Бонеко 1355N, мультиварка-скороварка RMC-M140, пральна машина Самсунг WW 60К 42101 WDUA від 23.12.2017, ванночка для ніг FB-50 від 09.10.2018, телефон Panasonic KX-TG2511UА, фотоапарати SONY DSC-TX30 та COOLPIX S550 NICON та інша техніка.

14.12.2020року позивачем ОСОБА_1 було подано відповідь на відзив, в якому остання зазначила, шо заперечення відповідача її права на частку в статутному капіталі TOB «ВІТАЛ ПАК» при поділі спільного майна, не ґрунтуються на положеннях закону, які встановлюють спільну сумісну власність на майно набуте під час шлюбу. Відповідач зазначає, що статутний капітал ТОВ «ВІТАЛ ПАК» не був сплачений повністю на час розлучення (16.10.2019 року). На підтвердження несплати статутного капіталу відповідачем надано копії квитанцій від 26.08.2020 та від 02.09.2020 щодо здійснення внеску до статутного капіталу в 2020 році. Проте в цих квитанціях платником зазначено одночасно і ТОВ «ВІТАЛ ПАК», і відповідача. Відповідно не зрозуміла природа цих платежів. Під час шлюбу з моменту створення фірми (ТОВ «ВІТАЛ ПАК») відповідач завжди казав, що більшість їх коштів йде на поповнення статутного капіталу та придбання обладнання для фірми. В цей період їм допомагали її батьки грошовими коштами. Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібні підприємців та громадських формувань відсутня інформація, що статутний капітал ТОВ «ВІТАЛ ПАК» не був сплачений. Що стосується тверджень відповідача про придбання частки в статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» у розмірі 40% у ОСОБА_7 нижче номінальної вартості, то не має юридичного значення ціна придбання частки в статутному капіталі, оскільки має значення вартість частки на момент поділу майна. Номінальна вартість частки в статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» у розмірі 40% складає 80 000,00 грн., що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того вказує, що вона нічого не знала про існування позик відповідача. Ніколи не давала згоди на укладання договорів позики. Відповідач їй ніколи не розповідав про оформлення позик у свого батька. Відповідач не надав належних та допустимих доказів, що саме ці кошти, які відповідач нібито запозичив у свого батька, були витрачені на придбання їх спільної квартири та частки в статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» у ОСОБА_7 або на інші інтереси їх сім`ї. Відсутні об`єктивні підстави вважати, що надані відповідачем договори позики були укладені в інтересах їх сім`ї та саме запозичені кошти за договорами були використані в інтересах їх сім`ї. Тому договори позики від 22.11.2017 року та від 25.03.2019 року не можуть створювати жодних обов`язків для неї як другого з подружжя. Крім того, зазначає, що вона була вимушена переїхати з дітьми до однокімнатної квартири, оскільки відповідач повернувся жити до їх спільної квартири, зайняв та поставив замок до дитячої кімнати - повиносив з відти всі речі дітей, почав міняти замки, пересувати меблі, не погоджуючи жодні дії з нею та дітьми. Одного разу вона просто не змогла увійти у квартиру, оскільки замки були замінені. Поліції відповідач завжди каже, що він має право це робити, оскільки він є єдиним власником. Вона перевезла лише свої особисті речі та речі дітей до своєї однокімнатної квартири. Частину її речей та речей дітей вона залишала у трикімнатній квартирі у своїй кімнаті. Вона поставила замки на двері, після того як в квартирі стали зникати речі. Замок на дверях залу відповідач зламав та вибив двері. З часу припинення шлюбних відносин (вересень 2019 року) та доки вони з дітьми жили в трикімнатній квартирі (червень 2020 року) вона сплачувала всі комунальні платежі за всю квартиру за особисті кошти. До того ж вона за особисті кошти погасила борги за комунальні послугами, що виникли під час шлюбу. Після того, як Відповідач почав сам жити в квартирі, почала накопичуватись заборгованість з комунальних платежів. Що стосується ремонту в її однокімнатній квартирі, то ремонт був здійснений ще в 2009 році їх власними силами, оскільки вони з Відповідачем та дітьми з 2009 року по 2017 рік жили в цій квартирі. Також вказує на те, що оскільки в АГК «Автолюбитель-104» гаражі були побудовані ще у вісімдесятих роках двадцятого століття, є очевидним що розмір пайових внесків, здійснених на побудову гаражу 30 років тому назад, не відображає ринкової вартості паю в АГК «Автолюбитель-104». Відповідач став власником паю на гаражний бокс № НОМЕР_1 саме через процедуру входу до членів АГК «Автолюбитель -104» та одночасний вихід ОСОБА_8 - члена кооперативу, якому належав пай на гаражний бокс № НОМЕР_1 . Згідно заяви відповідача від 14.06.2017 року про прийняття-вступ до АГК «Автолюбитель- 104», довідкою АГК «Автолюбитель -104» № 8 від 03.08.2020, підтверджується що відповідач отримав від колишнього члена кооперативу ОСОБА_8 пай саме на гаражний бокс № НОМЕР_1 , тобто Відповідач став власником паю у вигляді гаражного боксу № НОМЕР_1 . Відповідно ринкова вартість паю - це ринкова вартість гаражу, що обліковується за цим паєм.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 20.10.2020 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 26.02.2021року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позовних вимог позову заперечувала, просила у їх задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві.

Суд, заслухавши позивача, представників сторін, свідка з боку відповідача ОСОБА_10 , дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.02.2009року, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.10.2019року було розірвано. Рішення набрало законної сили /Том 1, а.с. 13/.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /Том 1, а.с. 14,15/.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2020року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визначено місце проживання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю, ОСОБА_1 . Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 задоволено частково. Усунено перешкоди ОСОБА_4 , у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , та з дочкою ОСОБА_6 . Визначено порядок участі батька, ОСОБА_4 , у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_5 , та дочкою ОСОБА_6 /Том 1, а.с.16-19/.

Як вбачається з повідомлення АГК «Автолюбитель-104» №8 від 03.08.2020року та копії заяви ОСОБА_4 про прийняття в члени АГК «Автолюбитель-104» від 14.06.2017року, у період шлюбу ОСОБА_4 14.06.2017 року отримав пай гараж № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «Автолюбитель-104» (м. Харків, вул. Владислава Зубенка, 58А). Рішенням загальних зборів членів АГК «Автолюбитель-104» від 01.10.2017 р. ОСОБА_4 був прийнятий в члени кооперативу. ОСОБА_4 є дійсним членом кооперативу по теперішній час /Том 1, а.с.20, 21/.

З повідомлення АГК «Автолюбитель-104» №15від 02.12.2020року наданого за заяву ОСОБА_4 , вбачається, що Рішенням загальних зборів членів АГК «Автолюбитель-104» від 01.10.2017 р. ОСОБА_4 прийнято в члени кооперативу та ОСОБА_4 є дійсним членом кооперативу по теперішній час. Підставою для прийняття ОСОБА_4 в члени АГК «Автолюбитель-104» стала заява від 04.06.2017 року про прийняття у члени Кооперативу у зв`язку з отриманням паю у вигляді гаражу № НОМЕР_1 та заява колишнього члена Кооперативу про передачу зазначеного паю. Будь-які інші документи, що підтверджують придбання паю в кооперативі гаражного боксу № НОМЕР_1 в АГК «Автолюбитель-104» відсутні. Отже розмір паю ОСОБА_4 дорівнює вартості гаражу № НОМЕР_1 /Том 1, а.с.187/.

З повідомлення АГК «Автолюбитель-104» №5 від 20.01.2021року наданого на запит адвоката Подлєсновій Д.П., вбачається, що гаражні бокси, що перебувають на балансі в АГК «Автолюбитель-104», у тому числі й гаражний бокс «17, введено в експлуатацію згідно Акту приймання в експлуатацію Державною приймальною комісією закінченого будівництвом кооперативного (колективного) гаража « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в 602 мікрорайоні за адресою: АДРЕСА_5 , що затверджений з урахуванням рішення Московського РВК №170 від 07.10.1969 р. Переоцінка вартості паїв-гаражів членів АГК «Автолюбитель-104», у тому числі гаражу № НОМЕР_1 , згідно ринкової вартості з ініціативи АГК «Автолюбитель-104» не здійснювалась. В АГК «Автолюбитель-104» також відсутні відомості про розмір майнового паю в грошовому еквіваленті його ринкової вартості члена кооперативу ОСОБА_4 на момент вступу в АГК. Діючим Статутом АГК «Автолюбитель-104» не передбачено надання такої інформації в обов`язковому порядку /Том 1, а.с.210/.

Відповідно до Звіту про оцінку майна від 07.10.2020року, виконаного оцінювачем ФО-П ОСОБА_9 на замовлення позивача ОСОБА_1 , вартість паю в АГК «Автолюбитель-104», у вигляді гаражного боксу № НОМЕР_1 , загальною площею 17.2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , розрахована в рамках порівняльного підходу станом на 07.10.2020року складає, округлено 100 011 грн. без врахування ПДВ /Том 1, а.с.23-40/.

З рецензії ТОВ «Аргумент-Експерт» від 20.01.2021року виконаної рецензентом ОСОБА_11 на замовлення відповідача ОСОБА_4 , вбачається, що Звіт про оцінку майна-паю у АГК «Автолюбитель-104» у вигляді гаражного боксу № НОМЕР_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , виконаного оцінювачем ФО-П ОСОБА_9 , не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення недоліків /Том 1, а.с.179-188/.

Як вбачається з Відповіді оцінювача Н.Л.Ломонос від 10.02.2021року на Рецензію р/н 2042/01-21 від 20.01.2021р., що складена ОСОБА_11 на Звіт №201007/2 від 07.10.2020 р. про оцінку майна-паю у АГК «Автолюбитель-104» у вигляді гаражного боксу № НОМЕР_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , оцінювачем спростовується зауваження викладені у Рецензії від 20.01.2021р. Підтверджується, що Звіт про оцінку майна, складений оцінювачем, ОСОБА_9 , відповідно до вимог законодавства про оцінку, а рівень кваліфікації оцінювача, ОСОБА_9 , засвідчений сертифікаційними документами Фонду Державного майна України /Том 1, а.с.211-227/.

Крім того, в період шлюбу, 22 листопада 2017 року сторони на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого в цей же день приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трофименко Є.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1507, придбали квартиру АДРЕСА_1 , за 1 203 750,00 грн, що еквівалентно 45 000,00 дол. США за курсом Національного банку України.

Як вбачається з згоди ОСОБА_1 , посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трофименко Є.В. та зареєстровано в реєстрі за №1506, ОСОБА_1 дала згоду чоловіку ОСОБА_4 на купівлю квартири АДРЕСА_1 , за ціну та на умовах за його розсудам. З діями чоловіка вона повністю згодна і не має заперечень проти укладення та підписання договору купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна, що набувається за рахунок спільних коштів під час перебування в зареєстрованому шлюбі. При цьому стверджує, що договір укладається її чоловіком на умовах, які вони попередньо обговорили і вважають вигідними для них, і укладення договору купівлі-продажу відповідає їх спільному волевиявленню /Том 1, а.с.43/.

Право власності на вказану спірну квартиру зареєстроване за відповідачем ОСОБА_4 .

Відповідно до звіту про оцінку майна від 20.09.2020року, виконаного оцінювачем ФО-П ОСОБА_9 на замовлення позивача ОСОБА_1 , вартість квартири АДРЕСА_1 , розрахована в рамках порівняльного підходу станом на 20.09.2020року складає, округлено 1 286 437 грн. без врахування ПДВ /Том 1, а.с.46-53/.

Також, як вбачається з роздруківки інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та з витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.06.2018року та 01.06.2019 року, в період шлюбу 07 квітня 2017 року створено ТОВ «ВІТАЛ ПАК» (ідентифікаційний код 41267657) із статутним капіталом 200 000,00 грн. Відповідач ОСОБА_4 та ОСОБА_7 були зареєстровані учасниками ТОВ «ВІТАЛ ПАК», з розмірами внесків до статутного капіталу у співвідношенні 120 000,00 грн. та 80 000,00 грн. відповідно. 28 березня 2019 року зареєстровано зміну складу учасників ТОВ «ВІТАЛ ПАК» та єдиним учасником зареєстровано відповідача ОСОБА_4 з розміром внеску до статутного капіталу 200 000,00 грн. Номінальна вартість частки в статутному капіталі у розмірі 100% в ТОВ «ВІТАЛ ПАК» складає 200 000,00 грн. /Том 1, а.с.64-73/.

Як вбачається з копії повідомлення Головного сервісного центру МВС від 10.09.2020року №31/1147аз, за ТОВ «ВІТАЛ ПАК», 10.07.2020року зареєстровано транспортний засіб Toyota Rav-4, 2019 р.в., перереєстрація здійснена за договором фінансового лізингу /Том 1, а.с.92/.

Позивач ОСОБА_1 зверталась до відповідача із листом від 30.07.2020року з проханням укласти договір про визначення розміру часток та про поділ спільного майна, набутого за час шлюбу /Том 1, а.с. 86-91/.

З довідок Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові СМУ МЮ (м.Харків) від 22.09.2020року та від 06.10.2020 вбачаєтся, що ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей за період з 01.10.2019р. по 22.09.2020р. у розмірі 56422,22грн. Переплата становить 6073грн.22 коп. /Том 1, а.с.93, 149/.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 на підтвердження обставин викладених у позові щодо її працевлаштування у період шлюбу та хвороби дітей надано копію трудової книжки, копії виписок з медичної картки, копії протоколів ультразвукового дослідження, копії чеків на придбання ліків /Том 1, а.с.76-84, 94 106/.

Крім того, на підтвердження обставин викладених у відзиві відповідачем ОСОБА_4 було надано суду наступні документи.

Лист ОСОБА_4 від 19.10.2020року адресований ОСОБА_1 про поділ спільного майна, набутого за час шлюбу /Том 1, а.с. 130/.

Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» та пов`язаних з нею корпоративних прав від 26.03.2019року, відповідно до якого ОСОБА_7 відчужив ОСОБА_4 належну йому частку у статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» та пов`язані з нею корпоративні права, що становить 40% розміру частки у статутному капіталі. Відповідно до п.3.1 Договору за придбану частку учасника у статутному капіталі Товариства та пов`язані з нею корпоративні права покупець оплачує 30 000,00грн. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Договору, покупець сплачує продавцю вартість прав, що відступаються, грошовими коштами в повному обсязі на момент підписання Сторонами Акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства. Сторони підтверджують факт повного розрахунку між ними за цим Договором підписання Акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства /Том 1, а.с. 131-132/.

Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК», підписаний ОСОБА_7 та ОСОБА_4 26.03.2019року, відповідно до якого, ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_4 прийняв частку у статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» у розмірі 40%, яка в грошову еквіваленті становить 80 000,00грн. /Том 1, а.с. 135/.

Копії квитанцій від 26.08.2020року про внесення на рахунок ТОВ «ВІТАЛ ПАК» коштів для оформлення (поповнення) статутного фонду від ОСОБА_4 у розмірі 50 000, 00 грн., та від 02.09.2020року про внесення на рахунок ТОВ «ВІТАЛ ПАК» коштів для оформлення (поповнення) статутного фонду від ОСОБА_4 у розмірі 28 300, 00 грн. /Том 1, а.с. 136/.

Копію договору безпроцентної позики від 22.11.2017року та копію акту приймання-передачі грошових коштів від 22.11.2017року, з яких вбачається, що ОСОБА_10 передав у власність ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 13 000 доларів США, шо еквівалентно на день укладення договору за курсом НБУ 344 399, 00 грн. з метою купівлі квартири. Строк повернення позики 22.11.2020року /Том 1, а.с. 140-142/.

Копію договору безпроцентної позики від 25.03.2019року та копію акту приймання-передачі грошових коштів від 25.03.2019року, з яких вбачається, що ОСОБА_10 передав у власність ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 30 000, 00 грн. з метою купівлі частки в статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК». Строк повернення позики 25.03.2021 року /Том 1, а.с. 137-139/.

Копії квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_4 за жовтень-листопад 2020року та копії чеків щодо купівлі дитячих речей /Том 1, а.с. 143-147/.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він є батьком відповідача ОСОБА_4 . У листопаді 2017 році ОСОБА_4 попрохав у нього у борг 13 000 доларів США для придбання 3-х кімнатної кватири, оскільки сину та його дружині не вистачало коштів на придбання квартири. Він у знайомих зібрав кошти, ОСОБА_4 приїхав до нього додому та він позичив останньому 13 000 доларів США, а договір позики був оформлений вже у Харкові 22.11.2017року. Йому не відомо чи знала ОСОБА_1 про те, що син позичив у нього кошти.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

Зі змісту зазначених норм випливає, що критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно зі статтею 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

За змістом частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Як роз`яснено у пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Пунктом 3 частини першої статті 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Як на підставу своїх позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема, посилалась на те, що суд має право відступити від презумції рівності часток подружжя та збільшити розмір частки позивача в квартирі, оскільки з нею проживають діти, а розмір аліментів, який вона отримує недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духового розвитку та лікування.

Суд зауважує, що згідно ч. 3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Однак належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що мають істотне значення, зокрема що розмір аліментів, які вона одержує, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дітей, ОСОБА_1 не надано, відтак правових підстав відступити від засади рівності часток подружжя відповідно до вимог ч. 3 ст. 70 СК України судом не встановлено.

Відповідач ОСОБА_4 в свою чергу стверджує, що квартира була придбана не тільки за спільні кошти подружжя, а також за позичені ним кошти у батька у розмірі 13000, 00 доларів США, а тому вважає що належне йому право вимоги щодо виплати половини вартості запозичених коштів на придбання квартири, які не повернуті врахувати шляхом відповідного збільшення його частки у праві власності на квартиру.

Разом з тим, зазначене не є підставою для відступлення від засад рівності часток подружжя на спірну квартиру згідно ст. 70 СК України.

Таким чином оцінивши надані докази, суд встановив, що спірне нерухоме майно- квартира АДРЕСА_1 придбана подружжям під час перебування у шлюбі та за спільні кошти, в інтересах сім`ї, тому є їх спільним сумісним майном та підлягає розподілу в рівних частках.

Крім того, судом встановлено, що в період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 були зареєстровані учасниками ТОВ «ВІТАЛ ПАК», з розмірами внесків до статутного капіталу у співвідношенні 120 000,00 грн. та 80 000,00 грн. відповідно. ОСОБА_4 вніс до його статутного капіталу під час перебування у шлюбі 41 700, 00 грн., недоплачена станом на 31.12.2019року 78 300, 00 грн., що підтверджується копією фінансової звітності малого підприємства станом на 31.12.2019року. Згодом у період шлюбу ОСОБА_4 придбав 40% частки у статутному капіталі за 30 000,00грн.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 63 Господарського кодексу України (далі - ГК України) залежно від способу утворення (заснування) та формування статутного капіталу в Україні діють підприємства унітарні та корпоративні. Унітарне підприємство створюється одним засновником, який виділяє необхідне для того майно, формує відповідно до закону статутний капітал, не поділений на частки (паї), затверджує статут, розподіляє доходи, безпосередньо або через керівника, який призначається (обирається) засновником (наглядовою радою такого підприємства у разі її утворення), керує підприємством і формує його трудовий колектив на засадах трудового найму, вирішує питання реорганізації та ліквідації підприємства. Унітарними є підприємства державні, комунальні, підприємства, засновані на власності об`єднання громадян, релігійної організації або на приватній власності засновника. Корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб.

Частиною першою статті 167 ГК України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з частинами першою, другою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

За змістом статті 115 ЦК України, статті 85 ГК України та статті 12 Закону України «Про господарські товариства» власником майна, переданого господарському товариству у власність його учасниками як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство, відчуження учасником товариства частки в статутному капіталі на користь іншої особи не припиняє права власності товариства на майно, яке обліковується на його балансі, у тому числі на внесені до статутного капіталу вклади учасників.

Грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується у право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним із визначальних є факт набуття подружжям таких грошових коштів у шлюбі.

Таким чином, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується у право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 року у справі № 6-38цс15.

У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року в справі № 1-8/2012 (№ 17-рп/2012) за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України зазначено, зокрема, що приватне підприємство (або його частина), засноване одним із подружжя, - це окремий об`єкт права спільної сумісної власності подружжя, до якого входять усі види майна, у тому числі вклад до статутного капіталу та майно, виділене з їх спільної сумісної власності. Таким чином, статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, є об`єктом їх спільної сумісної власності.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11 (провадження № 61-34953св18)наведено такі висновки щодо застосування норм права.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просила, зокрема, в рахунок належного їй права вимоги виплати половини вартості частки у статутному капіталі ТОВ «ВІТАЛ ПАК» збільшити її частки в праві власності на квартиру.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Вимог про виплату половини вартості внесеного майна або отриманого від діяльності товариства доходу, позивачем заявлено не було.

Також, судом встановлено, що в період шлюбу ОСОБА_4 14.07.2017року отримав пай на гараж АДРЕСА_6 в АГК «Автолюбитель-104» та рішенням загальних зборів членів АГК «Автолюбитель-104» від 01.10.2017 року був прийнятий в члени кооперативу. Право власності на гараж № НОМЕР_1 за жодним з подружжя не зареєстровано. Відомості про пайові внески відсутні.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про кооперацію» вступний внесок - грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобов`язана сплатити особа у разі вступу до кооперативної організації; членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання.

Паєм є майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Позивач стверджує, що за пай у вигляді гаражного боксу № НОМЕР_1 у АГК «Автолюбитель-104» подружжям під час шлюбу було сплачено ціну еквівалентну 4500,00 доларів США, однак матеріали справи не містять доказів цього. Відомості про пайові внески відсутні, а тому суд не може визначити суму внесеного подружжям в період шлюбу пайових внесків.

Також посилання позивача на Звіт про оцінку майна та висновок про вартість об`єкта оцінки, виконаного ФО-П ОСОБА_9 щодо вартості паю у АГК «Автолюбитель- 104, суд не приймає оскільки було зроблено оцінку майна - гаража, що не є власністю сторін.

Так, звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 також просила, зокрема, в рахунок належного їй права вимоги виплати половини вартості частки паю в кооперативі збільшити її частки в праві власності на квартиру.

Однак, зазначене не є підставою для відступлення від засад рівності часток подружжя на спірну квартиру згідно ст. 70 СК України.

Таким чином оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково в частині поділу порівну з виділенням у власність по 1/2 частини кожному. квартири за адресою: АДРЕСА_4 . В іншій частині позов не підлягає задоволенню за безпідставністю.

Доводи відповідача про те, що мається інше майно набуте під час шлюбу суд не приймає до уваги, оскільки позов розглядається в межах заявлених вимог, зустрічний позов відповідачем не заявлений.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 / АДРЕСА_4 / до ОСОБА_4 / АДРЕСА_4 / про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 4309 /чотири тисячі триста дев`ять /грн.10коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 09.06.2021року.

Суддя - Т.М. Довготько