241/2109/20
2/241/113/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 лютого 2021 року Першотравневий районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Молонової Ю.В.,

за участю секретаря Орчелота І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

01.12.2020 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності: 39074125 від 04.11.2020), йому належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично з 2000 року за даною адресою не проживає. На даний час місце проживання відповідача йому невідомо. Факт того, що відповідач не проживає в його домоволодінні підтверджується актом обстеження фактичного проживання, складений депутатом Мелекінської сільської ради по виборчому округу № 2 від 25.11.2019 року, від 01.06.2020 року, від 26.11.2020 року, а також довідкою Мелекінської сільської ради від 26.11.2020 року № 1039.

Ухвалою від 03.12.2020 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в тому числи шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-сайті Судової влади. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 231595775 від 09.11.2020, виданого Державним реєстратором Мангушської районної державної адміністрації, домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 (а.с. 5-6).

Згідно з актами обстеження фактичного проживання громадян від 25.11.2019, від 01.06.2020 та від 26.11.2020, складеного депутатом Мелекінської сільської ради по 2 округу № 2 ОСОБА_4 , мешканцями с. Мелекіне: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та головою домогосподарства ОСОБА_3 , встановлено, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично з січня 2020 року за даною адресою не проживає (а.с. 7,8,9).

Відповідно до довідки секретаря ради Мелекінської сільської ради Федоткіна М.Ю. від 26.11.2020 за № 1039, ОСОБА_2 зареєстрована в домоволодінні, яке належить на праві власності гр. ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично з 2000 року за даною адресою не проживає (а.с.10).

Таким чином, з зазначених актів та довідки вбачається, що відповідач зареєстрована за вказаною адресою, проте з 2000 року і по теперішній час там не проживає.

У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач, як власник спірного будинку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи викладене, зважаючи на конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному житловому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановлений законодавством строк, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належним будинком, а тому позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 13, 81, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 15, 391 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.В. Молонова