№ провадження 2/646/1265/2021
Справа № 646/1615/21
У Х В А Л А

08.06.2021 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Власової Ю.Ю.

секретар судового засідання - Сердюк В.К.,

розглянувши в підготовчому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «БРИТАНСЬКИЙ ДІМ» про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «БРИТАНСЬКИЙ ДІМ» про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

09 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить задовольнити її позов про захист прав споживачів та стягнути з відповідача обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «БРИТАНСЬКИЙ ДІМ» на її користь за неналежне виконання договірних зобов`язань моральну шкоду у сумі 764305 грн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду та у справі відкрито провадження.

14 травня 2021 року у підготовчому судовому засіданні відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору за подання даного позову у розмірі, встановленому законом.

Подане клопотання обслуговуючий кооператив «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «БРИТАНСЬКИЙ ДІМ» обґрунтовує тим, що відповідач є кооперативом, а позивач є його асоційованим членом, який сплатив пайовий внесок та не є споживачем. Відтак, на спірні правовідносини між кооперативом та асоційованим членом не поширюються положення Закону України «Про захист прав споживачів», у тому числі ч. 3 ст. 22, як підстава для звільнення від сплати судового збору.

Відповідач зазначає, що посилання позивача у позові на Закон України «Про захист прав споживачів» спрямоване виключно для безпідставного застосування пільги по сплаті судового збору, оскільки позовних вимог (предмет позову) пов`язаних з захистом прав споживачів позивачем не заявляється, даний спір є майновим, а саме по собі написання в назві позовної заяви «про захист прав споживачів» не впливає на предмет та підстави позову та не може бути підставою для звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того, відповідач, як на підставу задоволення вимог цього клопотання, посилається на судові рішення, ухвалені Червонозаводським районним судом м. Харкова у справах № 646/1616/21 та № 646/2234/21.

Заперечуючи проти доводів відповідача, посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справах № 216/3521/16-ц, № 916/4644/15, Верховного Суду у справі № 755/3509/18, позивач вважає, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», її вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань на підставі цього Закону, відтак, вона звільняється від сплати судового збору за подання даного позову.

За наведеного, ОСОБА_1 , просить відмовити у задоволенні клопотання обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «БРИТАНСЬКИЙ ДІМ» та звільнити її від сплати судового збору.

У додаткових поясненнях відповідач вказує, що отримання позивачем квартири не є наслідком укладення чи виконання та сплати ним на виконання укладеного як зі споживачем послуг договору про реалізацію продукції (товарів, робіт, послуг), а є наслідком відносин його асоційованого членства в кооперативі (постанова Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 466/7136/15-ц).

Крім того, за правовим висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 19 травня 2021 року у справі 569/15105/19, - «…не є споживачем особа, яка оплачує пай на виконання договору про сплату пайових внесків та статуту кооперативу. Договір про сплату пайових внесків не є договором про надання послуг чи підряду. За встановлених у справі обставин суди зробили правильний висновок про неможливість застосування положень частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин, оскільки сплачені ОСОБА_1 кошти є пайовим внеском, який сплачений членом кооперативу на виконання його обов`язків, передбачених статутом кооперативу, а не сплатою за отримані послуги чи товар».

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно принципу диспозитивності, що визначений серед основних засад цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ( ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

Приходячи до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову ОСОБА_1 без руху, суд зазначає, що позивач звернулася до суду з вимогами, визначивши їх як захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди за неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», посилаючись при цьому в їх обґрунтування на відповідні докази, оцінка яким, в силу процесуального закону, повинна надаватися судом під час судового розгляду.

Питання стосовно того, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин вирішується судом під час ухвалення судового рішення, що відповідає положеннями п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 264 ЦПК України.

Оскільки предметом спору у справі, що розглядається, є, окрім іншого, встановлення та вирішення питання поширення/не поширення на спірні правовідносини законодавства про захист прав споживачів, суд вважає, що задля уникнення передчасного висновку суду, оцінка цим правовідносинам повинна надаватися судом безпосередньо під час судового розгляду з належним дослідженням усіх обставин справи та аргументів сторін, та не підлягає вирішенню на стадії відкриття провадження у справі.

Разом із цим, суд зауважує, що за приписами п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про те, та як розподілити між сторонами судові витрати.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи клопотання відповідача про наявність судових рішень Червонозаводського районного суду м. Харкова у справах № 646/1616/21 та № 646/2234/21, оскільки, згідно положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, суд не надає правову оцінку клопотанню позивача про звільнення її від сплати судового збору, оскільки дане питання вирішується на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Інші доводи клопотання та заперечення учасників справи на висновки суду не впливають.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Керуючись ст.ст. 2, 4, 13, ч. 2 ст. 258, 259-261, 263 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «БРИТАНСЬКИЙ ДІМ» про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «БРИТАНСЬКИЙ ДІМ» про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено і підписано 10 червня 2021 року.

Суддя - Ю.Ю. Власова