Провадження №2/0203/510/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Католікян Михайло Олександрович, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» про визнання договору недійсним,

у с т а н о в и в:

1. 27 листопада 2020 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ «Таліон Плюс» про визнання договору недійсним. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.03.2020 між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (правонаступником якого є відповідач) було укладено договір, за умовами якого позивач отримав грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Згодом позивач дізнався про те, право вимоги за вказаним договором перейшло до відповідача. Договір був укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, але всупереч приписам Закону України від 12.05.1991 №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі Закон №1023-ХІІ) позивачеві не було надано всю необхідну інформацію щодо умов договору. Позивач не вчинив дій, які б свідчили про підписання ним письмового договору позики. Крім того, укладений між сторонами договір має ознаки кредитного договору. Укладений кредитний договір також не містив детального розпису сукупної вартості кредиту, а дії кредитора з укладення оспорюваного договору містили ознаки нечесної підприємницької практики. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання недійсним договору від 07.03.2020 №562776303 (а.с.а.с. 1 10).

2. 03 грудня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська постановив ухвалу про передачу справи за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 12).

3. 28 січня 2021 року ухвалою суду у справі було відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с. 19).

4. 19 травня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позивач невірно визначив суб`єктний склад сторін, оскільки відповідачем мало виступати ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Крім того, посилання позивача на приписи Закону України від 15.11.2016 №1734-VIII«Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII) є помилковим, оскільки цей закон не регулював правовідносини з укладення кредитних договорів зі строком погашення до одного місяця. Крім того, позивачем до укладення оспорюваного правочину було укладено вісім аналогічних договорів, отже був добре обізнаний про умови договору.

5. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

6. Судом встановлено, що 07.03.2020 між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір №562776303, за умовами якого останнє надало позивачеві кредит без конкретної споживчої мети у сумі 15 050,00 грн строком на 30 днів.

7. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір факторингу №28/1118-01, за яким останній набув право вимоги за договором від 07.03.2020.

8. Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

9. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

10. За правилами, встановленими частиною 1 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

11. Частиною 1 статті 48 ЦПК встановлено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

12. За приписами частин 2, 3 статті 51 ЦПК, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

13. Аналіз приведених норм дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено. При цьому така особа самостійно визначає іншу особу (відповідача), що порушила її права або охоронювані законом інтереси.

14. Судовий захист забезпечується судом винятково в разі, якщо він встановить, що права, свободи чи інтереси особи, що звернулася до суду, були порушені особою (особами), визначеними позивачем в якості відповідача (відповідачів).

15. Судом встановлено, що кредитором за договором від 07.03.2020 виступило ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Саме з цією особою було укладено оспорюваний договір.

16. Між тим, згідно з позовною заявою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не було залучено позивачем в якості відповідача. При цьому позовні вимоги були висунуті іншій особі, яка об`єктивно не могла вплинути на зміст договору, отже не вчинила жодних дій, які б порушили майн ові права позивача.

17. Клопотань про заміну відповідача у справі або про залучення до участі у справі іншого співвідповідача протягом розгляду справи від позивача не надходило.

18. З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення заявленого до ТОВ «Таліон Плюс» позову.

19. Решта доводів відзиву на позов, незважаючи на їхню слушність, правового значення не мають через пред`явлення позову не до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

20. У порядку статті 141 ЦПК судові витрати у справі необхідно віднести на рахунок держави.

21. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263 265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) у позові до товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (ідентифікаційний код 39700642; 14027, Україна, місто Чернігів, вулиця Рокоссовського, 7) про визнання договору недійсним відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.О. Католікян