Справа № 758/9746/20
Провадження № 2/761/5467/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 06.10.2020 про передачу справи за підсудністю, надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, в якому позивач просить:

- встановити факт проживання однією сім`єю з відповідачем з січня 2016 року по 25 лютого 2017 року ;

- визнати право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті комунальних послуг в розмірі 17 583,15 грн;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ банківського вкладу (депозиту), що знаходиться в АТ КБ «ПриватБанк», ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ банківського вкладу (депозиту), що знаходиться в АТ «Уніеврсалбанк», .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою суду від 16.01.2021 позивачу було надано строк на усунення недоліків позовної заяви, а саме: для зазначення обґрунтованого розрахунку ціни позову на час звернення до суду з цим позовом, а також перевірки розміру сплаченого судового збору в розмірі 6306,00 грн відповідно до ціни позову.

Відповідно до п. 9 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

На виконання ухвали суду від 16.01.2021 представник позивача подав позовну заяву в новій редакції, в якій зазначив обґрунтований розрахунок ціни позову вказавши, що ціна предметів спору, зокрема: квартири АДРЕСА_1 становить 1123381,00 грн, що підтверджується документами наявними в матеріалах справи, зокрема копією попереднього договору купівлі-продажу, копією довідки нотаріуса, копією акту приймання-передачі, копією акта звіряння; автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 становить 21000,00 доларів США, що на момент купівлі, 13.12.2017, складало 577500,00 грн, що підтверджується договором купівлі-продажу який знаходиться у відповідача.

Представником позивача вказана загальна ціна позову, яка становить 876815,12 грн та зазначено на те, що судовий збір в розмірі 6306,00 грн сплачений позивачем по максимальній ставці.

Разом з цим, суд не приймає до уваги подану на виконання ухвали суду від 16.01.2021 позовну заяву, як належне виконання ухвали суду від 16.01.2021 з огляду на таке.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 N 11, яка носить рекомендаційний характер, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ціна позову предметів спору: квартири АДРЕСА_1 та автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , вказана представником позивача на момент їх купівлі, що відбулось в 2016 та 2017 роках відповідно, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства ціна позову повинна бути зазначена в розмірі, який дійсний на момент звернення до суду з позовом.

Крім цього, помилковим є твердження представника позивача, що судовий збір за подання цього позову сплачений в максимальному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 01.01.2020 в розмірі 2102,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви вона подана до суду 31.08.2020 та максимальний розмір судового збору на той момент становив 10510,00 грн.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про не усунення недоліків позовної заяви стороною позивача та про повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного та керуючись ст.185 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: