Ухвала

07 червня 2021 року

м. Київ

справа № 296/7266/18

провадження № 61-5376ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира

від 30 травня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 15 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про зняття обтяження,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), третя особа - Державне підприємство «Національні інформаційні системи», та просив зняти обтяження у вигляді застави рухомого майна та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 21 квітня 2017 року про заборону відчуження автомобіля марки «Fiat Linea», номерний знак НОМЕР_1 , вчинений реєстратором Дніпропетровської філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи».

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30 травня

2019 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Знято обтяження у вигляді застави рухомого майна та виключено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про заборону відчуження автомобіля марки «Fiat Linea», номерний знак НОМЕР_1 від 21 квітня 2017 року, здійснений реєстратором Дніпропетровської філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи».

29 березня 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30 травня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 січня 2020 року. Дана касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року визнано причини пропуску строку на касаційне оскарження, наведені у клопотанні АТ КБ «ПриватБанк» неповажними, вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: звернутись до суду касаційної інстанції з клопотанням (заявою) про поновлення строку касаційного оскарження, у якому (якій) навести поважні підстави для поновлення такого строку та надати докази для їх підтвердження та надати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявником надіслано квитанцію про сплату судового збору за подання касаційної скарги та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження заявник зазначив, що строк пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції було отримано 27 січня 2020 року. Банком вже подавалася касаційна скарга на вказані судові рішення, проте ухвалами Верховного Суду від 12 березня 2020 року та від 27 квітня 2020 року касаційна скарга визнавалася неподаною та поверталася заявнику у зв`язку з тим, що вона була підписана особою, яка не має права її підписувати. Ухвалами Верховного Суду від 19 червня 2020 року та від 06 жовтня 2020 року вказані заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження визнано неповажними. Ухвалами Верховного Суду від 24 липня 2020 року та від 05 лютого 2021 року касаційна скарга визнавалася неподаною та поверталася заявнику у зв`язку з невиконанням вимог Верховного Суду, вказаних в ухвалах про залишення касаційної скарги без руху. Заявник зазначає, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею, тому банк знову звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення.

Наведені АТ КБ «ПриватБанк» доводи не свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження вже були визнані Верховним Судом неповажними.

Заявником пропущено строк на подання касаційної скарги унаслідок свідомої поведінки та через невиконання ухвал Верховного Суду про залишення касаційних скарг без руху. Заявник в силу норм ЦПК України має право на повторне звернення до суду касаційної інстанції, але це право не гарантує безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2019 року вказані заявником підстави було визнано неповажними, а нові підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є тими ж самими, що вже були визнані неповажними, поважних причин не наведено, слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30 травня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про зняття обтяження.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров