Справа 522/7372/21
Провадження 2/522/6464/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09 червня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Косіциної В.В. розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2021 року ПАТ СК «Уніка» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, а саме суми грошових коштів загальним розміром 6131,69 грн. та суми судових витрат.

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено Страховий сертифікат №284016/4097/0000270 на підставі Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) та Ліцензії серії АЕ №293990 від 07.08.2014 р.

20 квітня 2018 року о 09 год. 50 хв. в м. Одесі по вул. Банківська, 1- б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів: «DAF XF 95.430» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та застрахованого автомобіля «ЗАЗ Forza», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України.

24 квітня 2018 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до Страховика ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку.

Як вбачається зі страхового акту №00257588 від 04 жовтня 2018 року, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, Страховиком - ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 22 890,33 грн.(хоча вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «ЗАЗ Forza», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 складає 28 164,04 грн.), шляхом безготівкового перерахування на рахунок Страхувальника - ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням №046594 від 05 жовтня 2018 року.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «DAF XF 95.430», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ208400 та№АМ208399.

Отже, оскільки Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, а цивільно- правова відповідальність відповідача, винуватця у ДТП, була застрахована, позивач 08 жовтня 2018 року (вих.№7824), направив Заяву №23348 до ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" на виплату страхового відшкодування. ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" здійснило відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» у сумі 16 758,64 грн., згідно платіжного доручення №31754 від 03 грудня 2018 року.

Відповідно до ст.1194 ЦК України загальна вартість відновлювального ремонту автомобілю «ЗАЗ Forza», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 склала = 26 793,72 грн.; вартість матеріального збитку з врахуванням зносу = 25 149,33 грн.; франшиза за Договором = 2 259,00 грн.; сума, відшкодована ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" = 16 758,64грн.; решта, що підлягає відшкодуванню безпосередньо відповідачем = 6 131,69 грн. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути таку суму з відповідача.

Ухвалою суду від 05 травня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом та постановлено, що справа буде розглянута у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання в якому справу просив розглянути за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити, а також зазначив, що не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день час та місце слухання повідомлявся належним чином та завчасно.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вирішує дану справу на підставі наявних у нього даних та доказів (постановляє заочне рішення), якщо відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання; проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив. Позивач в свою чергу не заперечував проти винесення заочного рішення, а тому суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, вирішив розглянути справу заочно.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву на позов, зі згоди представника позивача, викладеній в його заяві, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення 10 червня 2021 року.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Судом встановлено, що 18 травня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено Страховий сертифікат №284016/4097/0000270 на підставі Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) та Ліцензії серії АЕ №293990 від 07.08.2014р. (далі - Договір).

Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом «ЗАЗ Forza», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (далі - застрахований автомобіль).

У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування.

За змістом Договору, страховим ризиком визнається, зокрема дорожньо - транспортна пригода.

Як вбачається з довідки національної поліції №621766 про дорожньо- транспортну пригоду, 20 квітня 2018 року о 09 год. 50 хв. в м. Одесі по вул. Банківська, 1- б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів: «DAF XF 95.430» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та застрахованого автомобіля «ЗАЗ Forza», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України. За фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №155812 від 20.04.2018 року за ст. 124 КУпАП, а матеріали направлено до Приморського районного суду міста Одеси.

Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/7554/18 від 21 травня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гри., в дохід держави.

Дана постанова набрала законної сили 01 червня 2018 року.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «ЗАЗ Forza», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку.

24 квітня 2018 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до Страховика ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку.

Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки ЗАЗ Forza», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ПрАТ «СК «Уніка» замовило проведення дослідження автомобіля у суб`єкта оціночної діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАВК ХОЛДИНГ».

Відповідно до Звіту №30508180 Про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ від 08 червня 2018 року ТОВ«ХАВК ХОЛДИНГ», вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «ЗАЗ Forza», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 складає 28 164,04грн.

Як вбачається зі страхового акту №00257588 від 04 жовтня 2018 року, ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 22 890,33 грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок Страхувальника - ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням №046594 від 05 жовтня 2018 року.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «DAF XF 95.430», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ208400 та№АМ208399.

Позивач 08 жовтня 2018 року (вих.№7824), направив Заяву №23348 до ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" на виплату страхового відшкодування.

ПрАТ "СК "ЮНІВЕС" здійснило відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» у сумі 16 758,64 грн., згідно платіжного доручення №31754 від 03 грудня 2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника, відповідно регрес - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" N 4 від 01 березня 2013 року згідно з яким, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права зокрема ст. 1191 ЦК України, а також ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст. 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц (провадження N 14-176цс18) прийшла до висновку, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст. 3,5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 9 п. 9.2. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Позивач не надав суду жодного доказі на підтвердження того, що ліміт відповідальності страховика відповідача складає 16758,64 грн. Крім того позивачем не надано жодного обґрунтування того чому страховик відповідача сплатив саме 16758,64 грн.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що обов`язок відшкодування вже виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування у межах суми страхового відшкодування покладається на страховика особи, яка завдала шкоду.

Оскільки у суд відсутні докази того, що страховий ліміт Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 208400 дорівнює16758,64 грн. та згідно з положеннями ст. 9 п. 9.2. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" про розмір страхового відшкодування, сума збитку, завданого внаслідок ДТП, не перевищує ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», а тому вимоги позивача до відповідача є необґрунтованим та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 979, 993, 1166, 1191 ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 12, 13, 76, 82, 130, 133, 141, 223, 263-266 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди- відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його прог.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст складено та підписано 10 червня 2021 року.

Суддя: Косіцина В.В.