Справа № 352/2688/20
Провадження № 2/352/377/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Кукула О.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

28.12.2020 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.08.2007 вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Драгомирчанській сільській раді Тисменицького району. В даному шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 . Позивач зазначає, що причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, не забезпечує сім`ю. Вони не змогли створити міцної сім`ї, так як мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Систематичні конфлікти і непорозуміння призвели до припинення подружніх відносин. Вважає, що шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.

Ухвалою судді від 31.12.2020 відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову заперечував. В частині визначення місця проживання дитини просив залишити малолітню дочку проживати із ним.

Вислухавши думку сторін, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.08.2007 року, сторони зареєстрували шлюб у Драгомирчанській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис №7 (а.с.6).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи та дослідженої судом в якості письмового доказу копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.11.2008, виданого Драгомирчанською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, у шлюбі в сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Крім того суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб.

Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Драгомирчанській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис №7, слід розірвати.

Що стосується вирішення вимог, зазначених у позові про визначення місця проживання малолітньої дитини сторін, то при цьому суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд зазначає, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Оскільки, вирішення такого питання передбачає окрему процедуру, яка проводиться за обов`язковою участю відповідних установ, а відповідач заперечує проти залишення дитини проживати з матір`ю, тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що за наявності спору щодо визначення місця проживання дитини сторони мають право вирішити дане питання окремо у судовому порядку або органом опіки та піклування.

При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.

Водночас суд зазначає, що згідно ст. 113 СК України вказано, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Здійснивши системний аналіз вищенаведеної норми суд дійшов висновку, що право на вибір прізвища є правом особи, яка його самостійно змінила, що реалізується на власний розсуд відповідною особою. При цьому зміна прізвища фізичної особи здійснюється на підставі її волевиявлення та виключно у порядку, що встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відповідними органами реєстрації актів цивільного стану. Одночасно слід роз`яснити, що відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України суд наділений повноваженнями зазначати про вибір прізвища у рішенні суду про розірвання шлюбу виключно у разі розгляду такої справи в порядку окремого провадження. При розгляді справи в позовному провадженні до компетенції суду вирішення даного питання не відноситься.

Таким чином позов підлягає до часткового задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача.

На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 серпня 2007 року у Драгомирчанській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, про що складено актовий запис за №7, - розірвати.

У задоволені позову в частині визначення місця проживання дитини - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий.

Рішення складене в повному обсязі 02.02.2021 року.

Суддя Гриньків Д.В.