Номер справи 220/1747/20
Номер провадження № 2/220/56/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Черняєвої С.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд усунути перешкоди у спілкуванні з донькою та визначити способи участі у її вихованні та спілкуванні та зобов`язати відповідача не перешкоджати їй брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою та зобов`язати відповідача ОСОБА_2 надати їй можливість та час спілкування з донькою з 15:00 год. кожної суботи до 20:00 год. кожної неділі та у святкові дні, з 10:00 год. до 19:00 год., за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності батька.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.04.2014року між нею та відповідачем було зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3 . Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05.09.2018 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом із своїм батьком ОСОБА_2 . Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29.05.2019 року з неї на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки. Після розірвання шлюбу відповідач чинить їй перешкоди у спілкування з донькою. Розпорядженням голови районної державної адміністрації № 153 від 25.06.2020 року їй надано право зустрічі з донькою, а саме: кожні вихідні місяця суботи з 15.00 до 20.00 год. неділі за місцем її проживання. Проте, відповідач не виконує розпорядження і не надає їй можливості спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Вважає, що має право брати участь у вихованні своєї дитини та на особисте спілкування з донькою, а відповідач не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Ухвалою суду від 23.10.2020 року позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 04.12.2020 року провадження по справі відкрито. Справа призначена до розгляду в підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Витребувано у органу опіки та піклування висновок щодо участі позивача у вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

18.12.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що ще до розірвання шлюбу, а саме з червня 2018 року він та відповідач ОСОБА_1 перестали спільно мешкати, так як остання, залишивши доньку з ним, пішла. З того часу і по теперішній час він разом з дитиною мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Донька знаходиться повністю на його утриманні, у зв`язку з чим він вимушений був звернутись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29.05.2019 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки. Вказане рішення суду ОСОБА_1 не виконує у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість по сплаті аліментів, за що її було притягнуто до адміністративної відповідальності. Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що він силоміць утримує дитину погрозами та залякуваннями, не відповідає дійсності, адже донька відвідує дошкільний заклад, де з дітьми спілкується вихователі та психолог і жодної інформації від останніх про те, що дитина погано виховується чи утримується силоміць, до відповідних органів не надходило. Вважає, що сама ОСОБА_1 травмує психіку дитини, так як викликає поліцію та пише різні заяви до відповідних служб, вказуючи що він поганий батько, а нещодавно хотіла з поліцією забрати доньку з дитячого садочка, перелякавши дитину. Він не заперечує проти того, щоб ОСОБА_1 відвідувала доньку, оскільки крім уваги і піклування батька, їй потрібна і материнська любов, але вважає, що кожні вихідні та святкові дні, які за Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 25.06.2020 року має право забирати до себе ОСОБА_1 , порушує його права як батька, так як з понеділка по п`ятницю дитина відвідує дитячий садок, а він знаходиться на роботі, спілкуються вони увечері, а це замало для повноцінного всебічного виховання дитини. Крім того, у вихідні чи святкові дні йому також разом з дитиною хочеться поїхати до розважального центру або повести дитину у зоопарк, влітку з`їздити на вихідні на море з метою оздоровлення дитини, але вищезазначене Розпорядження обмежує його. Не заперечує проти її спілкування з дитиною у будні дні за попередньою домовленістю, але що стосується вихідних та святкових днів, вважає, що в інтересах дитини було б правильним, щоб батьки по черзі проводили з дитиною час, а саме по два рази на місяць, також це стосується і святкових днів. Крім того, час відвідування, на його думку, має бути не з 15 години суботи до 20 години неділі, а наприклад з 11 години суботи до 15 години неділі, так як у неділю ввечері він готує дитину до відвідування дитячого садка, вони виконують завдання, які задають на вихідні, а в подальшому донька піше до школи, а готуватися до школи у неділю о 20 годині, коли відповідач віддасть дитину, буде запізно. Враховуючи викладене, просить частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 , призначивши їй час спілкування з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихідні дні два рази на місяць, у суботу з 11 годин до 15 годин неділі, а у робочі дні за попередньою домовленістю з ним (а.с. 40-42).

23.12.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що у зв`язку зі скрутним матеріальним станом, який склався на теперішній час, у неї дійсно виникла заборгованість зі сплати аліментів, але вона робить все можливе задля погашення цього боргу. Зазначила, що несплата аліментів не позбавляє її права на особисте спілкування з дитиною та обов`язку на участь у її вихованні. Вважає, що відповідач навмисно запропонував час її спілкування з донькою у суботу з 11 години, оскільки йому добре відомо, що в цей день вона працює до 15 години. А обмеження часу у неділю до 15 години, замість запропонованого нею часу до 20 години, посилаючись на необхідність виконання домашніх завдань з донькою вважає не обґрунтованими, оскільки домашні завдання вона також може виконати з донькою і підготувати дитину до відвідування дитячого садка. Також зазначає, що саме через дії відповідача (образи та наклепи, сварки) та неможливість домовитись з ним вона вимушена була звернутися до суду для визначення часу спілкування з донькою без присутності батька. Вона також працює у робочі дні, а оскільки домовлятися, як того пропонує відповідач, неможливо, наполягає на визначенні часу її спілкування з дитиною саме судом, оскільки всі її спроби домовитися закінчувались сварками і перешкодами з боку відповідача (а.с. 56-57).

12.01.2021 року до суду надійшли заперечення відповідача, в яких він посилався на обставини, зазначені у відзиві на позов, та додатково пояснив, що ніяких зауважень щодо виховання та умов проживання дитини з боку служби у справах дітей та дошкільного закладу зроблено не було. Зазначив, що спілкуванню ОСОБА_1 з дитиною він не перешкоджає, але вважає, що для цього потрібні відповідні умови, особливо якщо це зимовий період, а ОСОБА_1 не має постійного житла, мешкає у найманих помешканнях. Щодо запропонованого ним часу спілкування позивача з дитиною вказав, що вважає його таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 60-62).

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Додала, що вона працює з понеділка по суботу включно з 08.30 год. до 15.00 год., а влітку до 16.00 год., тому не зможе забирати доньку в суботу об 11.00 год. Також додала, що у квартирі, яку вона винаймає, є одне ліжко та розкладне крісло, а тому місце для сну у дитини є.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов. Пояснив, що працює з понеділка по п`ятницю включно з 08.30 до 17.00 год. Субота та неділя у нього вихідні.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Великоновосілківської РДА в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності та висновок, в якому вважають необхідним залишити графік побачень ОСОБА_1 з донькою, встановлений розпорядженням голови Великоновосілківської РДА № 153 від 25.06.2020 року, а саме: щотижня кожні вихідні місяця суботи з 15.00 год. до 20.00 год. неділі за місцем проживання матері (а.с. 77-78).

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 03.09.2014 року (а.с. 9).

Судом також встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05.09.2018 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 залишено дівоче прізвище « ОСОБА_8 » (а.с. 13).

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29.05.2019 року з ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 114-15).

Розпорядженням голови Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області № 153 від 25.06.2020 року ОСОБА_1 встановлено дні побачень з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожні вихідні місяця суботи з 15.00 год. до 20.00 год. неділі за місцем проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 (а.с. 16).

Як пояснила позивач, відповідач чинить їй перешкоди у спілкуванні з донькою та не виконує розпорядження голови Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області від 25.06.2020 року.

Натомість, відповідач у своїх поясненнях стверджував, що жодних перешкод у спілкуванні із дитиною не створює та створювати не має наміру.

Думка неповнолітньої ОСОБА_10 щодо її спілкування із позивачем в судовому засіданні не з`ясовувалась, питання з даного приводу сторонами не ставилось.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 8, 9, 10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За змістом ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Раду Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. ст. 6, 27 названої Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини; визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом визнаються безпідставними заперечення відповідача про те, що позивачу не чиняться перешкоди у реалізації права на виховання та спілкування з донькою, враховуючи те, що відповідачем позовні вимоги позивачки фактично не визнаються, домовленості між сторонами з питання участі матері у вихованні спільної дитини не досягнуто.

Право позивача на участь у вихованні та спілкуванні з донькою гарантується законодавством, а тому вона не повинна доводити його виникнення чи наявність будь-якими іншими засобами доказування.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні.

Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Згідно висновку органу опіки та піклування Великоновосілківської РДА, останній вважає за доцільне визначити участь ОСОБА_1 у вихованні дитини відповідно до графіку, встановленого розпорядженням голови Великоновосілківської РДА № 153 від 25.06.2020 року, а саме: щотижня кожні вихідні місяця суботи з 15.00 год. до 20.00 год. неділі за місцем проживання матері. У висновку зазначено, що ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (квартира). Квартира однокімнатна, орендована. Житло має 1 житлову кімнату, санвузол, кухню, коридор. Опалюється приміщення конвектором. Мати офіційно працює. З 2017 року проживає окремо від дитини, з чоловіком розлучена (з 2018 року). Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 11 грудня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів за період з 17 січня 2020 року по 10 грудня 2020 року, яка становить 24036,63 грн. 63 коп. Для дитини окремої кімнати немає, окреме ліжко відсутнє, мати планує придбати його пізніше. В наявності небагато сезонного одягу. Мати бачиться з дитиною рідко. Останній раз вони спілкувалися у жовтні 2020 року. Мати хоче більше часу проводити з дитиною. Факту звернення щодо невиконання розпорядження голови Великоновосілківської райдержадміністрації від 25 червня 2020 року № 153 «Про участь у вихованні дитини матері, що проживає окремо» до Великоновосілківської райдержадміністрації, служби у справах дітей Великоновосілківської райдержадміністрації не було (а.с. 77-78).

Суд вважає зазначений висновок недостатньо обґрунтованим, з висновку не вбачається, на підставі яких фактичних обставин орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність встановлення участі позивача у вихованні доньки саме кожні вихідні місяця суботи з 15.00 год. до 20.00 год. неділі за місцем проживання матері, а тому суд не може повністю погодитись з ним.

Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні доньки, суд враховує, що неповнолітня ОСОБА_11 досягла шестирічного віку, жодними розладами чи вадами розвитку не страждає, особливого догляду не потребує.

Враховуючи графік роботи сторін по справі, а також рівність прав як матері, так і батька на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, в тому числі протягом вихідних та святкових днів, суд вважає необхідним і достатнім визначити позивачу спосіб участі у вихованні доньки кожні вихідні дні в період часу з 17.00 годин суботи до 20.00 годин неділі та парні святкові і неробочі дні, а також 25 грудня кожного року, з 10.00 години до 19.00 години, без присутності батька,в тому числі за місцем проживання матері.

На погляд суду, при даному, визначеному судом, способі участі позивача у вихованні доньки, який в першу чергу відповідає інтересам самої дитини, якій необхідна увага та підтримка обох батьків, буде дотриманий розумний баланс на участь у її вихованні як позивача, так і відповідача. В такому разі відповідач матиме безперешкодне спілкування з дитиною протягом робочих днів тижня, у суботу до 17.00 години, оскільки в цей день у нього є неробочим, що дасть йому можливість спільно проводити час з донькою, в тому числі з можливістю виїзду до місць відпочинку та розважальних закладів, а також у непарні святкові і неробочі дні. При визначенні графіку спілкування сторін з донькою у святкові та неробочі дні суд враховує їх кількість відповідно до ст. 73 КЗпП України.

При цьому, суд звертає увагу сторін, що встановлення вищевказаного способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною не перешкоджає їм у подальшому ставити питання про збільшення чи відповідно зменшення часу спілкування.

Суд наголошує сторонам, що не зважаючи на встановлений спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з донькою, вони не позбавлені можливості самостійно, за взаємною згодою та у позасудовому порядку, визначати додаткові способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Приймаючи до уваги стосунки позивача з відповідачем, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що при зустрічах з дитиною не потрібно травмувати дитячу психіку, з`ясовувати стосунки в її присутності, налаштовувати її один проти одного, оскільки дитина повинна розвиватися фізично, морально та духовно, а не перетворюватися на предмет маніпуляції між батьками.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача з приводу забезпечення йому часу з 15.00 год. до 20.00 год. неділі з метою підготовки доньки до понеділка та необхідності виконання у неділю ввечері завдань, які дитині задають у дитсадку, оскільки відсутні підстави для неможливості виконання таких завдань у п`ятницю або суботу, або за участі позивачки під час її спілкування з донькою.

Суд також зазначає, що наявність у ОСОБА_1 заборгованості по аліментам не є підставою для обмеження її права на спілкування з донькою та участь у її вихованні.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідач силоміць утримує їх спільну доньку погрозами та залякуваннями, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин позивачем суду не надано, питання про визначення місця проживання дитини сторонами перед судом не ставилось.

Таким чином, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 420,40 грн. (1/2 частина від сплаченої позивачем суми судового збору при звернення до суду з позовом).

Доказів понесення сторонами інших судових витрат, окрім судового збору, та вимоги про їх відшкодування сторонами не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81,141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_9 .

Визначити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом надання їй можливості безперешкодно бачитись, спілкуватись та спільно проводити час з донькою без присутності батька,в тому числі за місцем проживання матері, наступним чином:

-кожні вихідні дні в період часу з 17.00 годин суботи до 20.00 годин неділі;

-парні святкові і неробочі дні, а також 25 грудня кожного року, з 10.00 години до 19.00 години.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 420,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05.02.2021 р.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.М. Якішина