Номер провадження: 22-ц/813/3667/21
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси про роз`яснення судового рішення, постановлену під головуванням судді Луняченко В.О. 26 березня 2020 року у м. Одеса, -

встановила:

У березні 2020 року до суду звернувся представник ОСОБА_2 із заявою про роз`яснення рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року, а саме, резолютивної частини рішення з питань застосування яких саме заходів примусового виконання рішення належить виконувати судове рішення.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 березня 2020 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про роз`яснення рішення суду від 21 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Роз`яснено, що згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року, підлягає стягненню з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зазначена адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти за період з 12 лютого 2018 року до 21 грудня 2018 року на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), а починаючи з 21 грудня 2018 року, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, стягувати 10 000 гривень на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 10 000 гривень на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянта, судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою було змінено зміст судового рішення рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року, що заборонено діючим законодавством.

Сторони у справі, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про час, дату і місце слухання справи 19 січня 2021 року сповіщались належним чином, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, через обмеження доступу до зали судового засідання Одеського апеляційного суду внаслідок поширення в Україні коронавірусної інфекції COVID-19, не подавали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації. Роз`яснення рішення суду здійснюється шляхом постановлення судом відповідної ухвали. В ухвалі з цього приводу суд викладає більш повно і чітко ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до змісту рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

За змістом вказаних роз`яснень та вимог ст. 271 ЦПК України, підлягає роз`ясненню судове рішення, яким вирішено спір по суті, тобто воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників судового провадження. Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення судом. Крім того, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих осіб, які будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності та визначеності рішення. Тобто, роз`ясненню підлягає судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Незрозумілість мотивації судового рішення не може бути метою роз`яснення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського районного суду міста Одеси від 09 жовтня 2018 року по справі №520/1611/18 на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку ( доходів), починаючи з 12 лютого 2018 року до досягнення ОСОБА_5 повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_4 , і надалі в розмірі ј частин усіх видів заробітку (доходів) до досягнення ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У листопаді 2018 року року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2018 року, та встановити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій сумі у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, встановленого рішенням суду, було задоволено. Змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2018 року по справі №520/1611/18. Встановлено розмір аліментів, що має сплачувати ОСОБА_1 на утримання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно на кожного з дітей до досягнення ними повноліття.

Вказане судове рішення було оскаржене у апеляційному порядку ОСОБА_2 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 10 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково.

Резолютивну частину рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року змінено, викладено її у наступній редакції:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (останнє місце реєстрації: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2018 року по справі №520/1611/18.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (останнє місце реєстрації: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень, 00 коп.) щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.

Ухвалюючи вказане судове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з резолютивної частини рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року не вбачається чітко визначеного судом заходу примусового виконання, що в подальшому може стати перешкодою для примусового виконання рішення за зверненням стягувача.

Постанова Одеського апеляційного суду від 10 липня 2020 року була оскаржена у касаційному порядку ОСОБА_2 .

Ухвалою Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

У той же час, оскаржуваною ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 березня 2020 року судом першої інстанції було роз`яснено, що згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року, підлягає стягненню з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зазначена адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти за період з 12 лютого 2018 року до 21 грудня 2018 року на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), а починаючи з 21 грудня 2018 року, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, стягувати 10 000 гривень на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 10 000 гривень на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, судом першої інстанції не було враховано та не взято до уваги, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року, зміненим у подальшому постановою Одеського апеляційного суду від 10 липня 2020 року, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 10 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Питання щодо стягнення аліментів у частини від заробітку відповідача не вирішувалось під час розгляду вказаної справи.

Таким чином, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 березня 2020 року було, фактично, внесено зміни до рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року, що є неприпустимим з огляду на положення статті 271 ЦПК України.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не у повному обсязі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим ухвала Київського районного суду м. Одеси від 26 березня 2020 року підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 березня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 29 січня 2021 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе