ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/903/21 Справа № 199/6645/19 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2020 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпрогаз про захист прав споживача та скасування актів,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про захист прав споживача та скасування актів.

Позов мотивований тим, що між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» укладено договір про постачання природного газу, особовий рахунок № НОМЕР_1 .

11.03.2019 року позивачем ОСОБА_1 було виявлено зупинку засобу обліку газу за адресою: м.Дніпро, вул.Калинова буд.50, про що він одразу телефонним дзвінком повідомив відповідача Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз».

14.03.2019 року до позивача прибули працівники Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» та оглянувши зовні засіб обліку та пломби, повідомили про їх цілісність та початок демонтажу для відправлення засобу обліку на експертизу. Перед початком демонтажу позивача ОСОБА_1 попрохали вимкнути у будинку газові прилади та надати особовий рахунок, у зв`язку з чим позивач пішов до будинку. Після повернення через 5 хвилин, засіб обліку вже був демонтований та запакований у пакет. Окрім цього, на той момент був складений акт про порушення від 14.03.2019 року без номеру.

В акті про порушення від 14.03.2019 року ОСОБА_1 зазначено про наявність та цілісність пломб лічильника, а операторами ГРМ було вказано про необхідність діагностики пломби, при цьому не зазначено про порушення самої пломби чи про порушення вимог Кодексу газопостачання.

19.03.2019 року відповідно до вимог акту від 14.03.2019 року, позивач з`явився до АТ «Дніпрогаз» та до моменту початку експертизи подав лист за вх.№ЗГ-1985 з вимогами про: здійснення експертизи засобу обліку виключно за його присутності; надання акту пломбування засобу обліку зав №U01297059; запрошення на експертизу представників виробника ЗВТ та виробника пломби; перенесення (призначення) дати експертизи засобу обліку до усунення всіх зауважень.

До початку проведення експертизи ОСОБА_1 було повідомлено, що експертиза переноситься та його завчасно сповістять про дату та час її проведення.

01.04.2019 року позивач отримав лист АТ "Дніпрогаз" від 22.03.2019 року, у якому повідомлено про нову дату експертизи 28.03.2019 року. Таким чином, позивач не міг з`явитися на проведення експертизи, оскільки не був завчасно повідомлений про її дату.

15.05.2019 року ОСОБА_1 отримав лист АТ "Дніпрогаз" від 26.04.2019 року за вих.№49101.7-Лв-З598-0419, з повідомленням про проведення експертизи без його участі та виявлені порушення. Згідно з отриманою інформацією, за результатами експертизи було складено акт про порушення та здійснено розрахунок необлікованого об`єму природного газу.

29.06.2019 року позивачу надійшов лист АТ «Дніпрогаз» від 14.06.2019 року за вих.№ 49101.7-Лв- 4469-0619 з додатками: копія акту №89 експертизи лічильника газу від 09.04.2019 року; копія акту про порушення №44 від 09.04.2019 року; копія акту-розрахунку №1195 від 15.04.2019 року.

Із вказаного листа стало відомо, що 09.04.2019 року була проведена експертиза поза встановлені законом строки, без його участі, без запрошення на експертизу представників виробника ЗВТ та виробника пломби, про що позивач просив у зверненні від 19.03.2019 року за №ЗГ-1985.

За наслідками проведення експертизи позивачу ОСОБА_1 нараховано 26150,54 грн., які він на вимогу відповідача повинен сплатити.

Позивач зазначав, що жодних порушень не вчиняв, але йому надано акт-розрахунок №1195, де зазначено про проведення нарахувань на підставі акта про порушення №433 від 14.03.2019 року у сумі 26150,54 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати незаконними і скасувати складені Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз»: акт про порушення №44 від 09.04.2019 року; акт №89 експертизи лічильника газу; акт-нарахування №1195, який складений на підставі акту про порушення №44 та акту №89 експертизи лічильника газу від 09.04.2019 року, нарахування в сумі 26150 грн. 54 коп.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати частково, в частині відмови у задоволенні вимоги позивача скасувати нарахування у сумі 26 150 грн. 54 коп. та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у цій частині. Підставою задоволення апеляційної скарги зазначив відсутність рішення відповідача про задоволення акту про порушення від 14.03.2019 року № 433.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзиві відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Суд першої інстанції на підставі наявних у справі матеріалів та викладених у заявах по суті справи обставин встановив, що АТ «Дніпрогаз» надає послуги з розподілу природного газу за місцем проживання позивача - приватного домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.15 року №2498.

Взаємовідносини між сторонами врегульовано також Кодексом газорозподільних систем, (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, та іншими нормативно-правовими актами.

14.03.2019 року за адресою позивача за його заявою про зупинку лічильного механізму співробітниками АТ «Дніпрогаз» було оглянуто газовий лічильник Асtaris зав.№U01297059.

В ході огляду було виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, що потребувало додаткового обстеження заводської пломби, зовнішнього огляду та лічильного механізму комісією Оператора ГРМ шляхом проведення його експертизи.

У присутності позивача було складено акт про порушення № 433 від 14.03.2019 року, згідно вимог розділу XI Кодексу ГРМ, акт (протокол) про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №890 від 14.03.2019 року та акт про виявлені порушення №890 від 14.03.2019 року у відповідності до Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Мінпаливенерго від 27.12.2005 року № 619 (далі - Положення).

В акті про порушення споживач висловив зауваження, що зупинка лічильного механізму відбулася через те, що повірка газового лічильника не проводилась з 2006 року, інші документи підписані споживачем без зауважень, другі примірники актів вручено споживачу.

В акті про демонтаж лічильника було зазначено про запрошення споживача 19.03.2019 року до АТ «Дніпрогаз» для проведення експертизи, в акті про порушення вказано про дні його розгляду комісією Оператора ГРМ.

На місце знятого лічильника встановлено лічильник з обмінного фонду АТ «Дніпрогаз». Лічильник газу, який було демонтовано, для захисту від зовнішнього втручання в нього до дня проведення експертизи, представниками АТ «Дніпрогаз» опломбовано на вхідному та вихідному патрубках, та поміщено в пакет з цупкого матеріалу, який також було опломбовано, про що зазначено в акті.

Відповідно до п. 2 гл. 9 розд. X Кодексу ГРМ, перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюється у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) або його представника.

Пунктом 3.1.3. вищезазначеного Положення встановлено, що лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі, зокрема, у випадку ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника.

Відповідно до п. 3.2.2. Положення, у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення складається акт про виявлені порушення у двох примірниках за формою наведеною у додатку 1. Один примірник акту про виявлені порушення залишено у споживача, а другий у представника газопостачальної організації.

Демонтаж лічильника газу та його пломбування до проведення експертизи, зазначення необхідної інформації проведено у відповідності до п. 3.2.4. Положення та п. 2 гл. 10 розд. X Кодексу ГРМ.

Згідно п. 3.2.5. Положення, акт про демонтаж лічильника газу складається у двох примірниках за формою, наведеною у додатку 2. Один примірник акта залишається у споживача, а другий - залишається у представника газопостачальної (газотранспортної) організації.

Згідно п. 3.2.7. Положення, у разі демонтажу лічильника газу на підставі акта про виявлені порушення на період проведення експертизи газопостачальна (газотранспортна) організація при демонтажі лічильника газу зобов`язана безкоштовно встановити на його місце лічильник газу з власного обмінного фонду.

Відповідно до п. 3.2.8. Положення, демонтований лічильник газу доставляється на місце проведення експертизи представником газопостачальної (газотранспортної) організації або споживачем (на його бажання), про що робиться відповідний запис в акті про демонтаж лічильника газу.

Вказані вимоги виконано співробітниками АТ «Дніпрогаз» у повному обсязі.

В той же час, Позивач на вказану в акті дату на експертизу не прибув, а також в наступні дні на експертизу не прибув, про причину своєї неявки не повідомив, у зв`язку з чим експертиза була проведена за його відсутності.

Позивачем було подано 19.03.2019 року заяву про перенесення дати експертизи та вимоги вчинити певні дії (а.с.10-11).

На вказану заяву відповідачем 22.03.2019 року було направлено на адресу позивача письмову відповідь, якою, у тому числі, було розяснено, що позивач має можливість до 28.03.2019 року бути присутнім при проведенні експертизи лічильника та самостійно звернутись до завода-виробника з питань присутності їх представника під час проведення експертизи (а.с.12).

Як зазначив позивач, вказану письмову відповідь він отримав 01.04.2019 року.

Експертизу лічильника було проведено 09 квітня 2019 року (а.с.17).

Згідно п.4. гл.10 розд.ХІ Кодексу ГРМ, споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи. За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи.

У разі неприбуття споживача та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.

Так, 09.04.2019 року комісією АТ «Дніпрогаз» з проведення експертизи ПГЛ, до складу якої входить державний повіритель - представник Державного підприємства «Дніпростандартметрологія», оглянуто пакувальний матеріал, встановлено його цілісність, після чого проведено експертизу демонтованого у споживача газового лічильника. За результатом проведення експертизи встановлено, що замість заводської пломби встановлено металічну заготовку з імітацією відбитків заводу-виробника, на тильній стороні заготовки відтиск у дзеркальному відображенні. В результаті заміни пломби е доступ до суматора. Вказані пошкодження свідчать, що заводська пломба на лічильному механізмі була видалена та замінена кустарним способом на заготовку з імітацією відбитку заводу-виробника на ній, з метою отримання доступу до лічильного механізму для заниження його показників та подальшого приховування втручання, що є несанкціонованим втручанням в роботу лічильника газу.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта про неможливість встановлення пошкодження пломби заводу-виробника на лічильнику без присутності представника заводу-виробника, оскільки Кодекс ГРМ та Положення не встановлюють такої вимоги.

Крім того, позивач не до проведення експертизи 09.04.2020 року, не після її проведення, а також під час розгляду справи, а ні в суді першої та апеляційної інстанції не ініціював проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», можливість якої передбачена Кодексом ГРМ.

За визначенням Кодексу ГРМ, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

За висновком комісії, лічильник визнано непридатним для подальшої експлуатації, про що державний повіритель видав відповідну довідку. Результати зафіксовано в акті експертизи лічильника газу № 89 від 09.04.2019 року (п. 8 гл. 10. розд. X Кодексу ГРМ).

Експертизу було проведено повноважним складом комісії у відповідності до вимог глави 10 розд. X Кодексу ГРМ та п. 3.3. Положення щодо експертизи лічильника газу.

Згідно п. 11 гл. 10. розд. X Кодексу ГРМ, відповідно до висновків експертизи проводяться відповідні подальші заходи, передбачені цим Кодексом. П. 1 гл. 2 розд. розд. XI Кодексу ГРМ встановлює, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) відноситься до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу.

Згідно п. 1, 2 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Відповідно до п. 8 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Згідно п.10 гл.5 розд.ХІ Кодексу ГРМ, споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.

У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

У зв`язку з неприбуттям позивача на засідання комісії, 15.04.2019 року повноважним складом комісії Оператора ГРМ було розглянуто акт про порушення від 14.03.2019 року № 433, встановлено втручання споживача в роботу лічильника газу та прийнято рішення про його задоволення, складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Отже, неприбуття споживача на засідання комісії не є перешкодою для розгляду та прийняття рішення за актом про порушення №433 від 14.03.2019 року.

Таке рішення зафіксовано у Протоколі засідання комісії оператора ГРМ від 15.04.2019 року, який надано суду з відзивом на позов (а.с.88), тому доводи позивача в апеляційній скарзі про відсутність прийнятого рішення та протоколу не відповідає дійсності.

Згідно п. 11 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Згідно п. 1 гл. 3 розд. розд. XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Тож, комісією Оператора ГРМ з розгляду актів про порушення за актом-розрахунком №1195 від 15.04.2019 року розраховано необлікований об`єм природного газу за період з 30.12.2018 року по 13.03.2019 року, який склав 2 252,62 м3 на суму 26 150,54 гривень.

Відповідно до п. 11 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ, розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу.

Згідно п. 12 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача). Вимоги даного пункту виконано, рахунок на оплату отримано позивачем. Також, на його неодноразові письмові звернення йому надавались вичерпні відповіді, надавались роз`яснення, детальні розрахунки та документи щодо нарахування необлікованого обсягу природного газу.

Таким чином, оскільки, в ході експертизи, яку проведено повноважним складом комісії, було підтверджено несанкціоноване втручання споживача в роботу лічильника, а 15.04.2019 року повноважним складом комісії Оператора ГРМ було розглянуто акт про порушення від 14.03.2019 року № 433: встановлено втручання споживача в роботу лічильника газу та прийнято рішення зафіксоване у Протоколі засідання комісії оператора ГРМ від 15.04.2019 року про його задоволення; складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, колегія суддів, з урахуванням зазначеного, проаналізувавши викладені норми Закону, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання незаконним нарахування у сумі 26 150 грн. 54 коп. є необґрунтованими, не доведеними і такими, що не підлягають задоволенню.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач, в обгрунтування заявлених позовних вимог належних доказів не надав.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі позивачем оскаржується рішення суду першої інстанції саме в частині відмови у задоволенні вимоги позивача скасувати нарахування у сумі 26 150 грн. 54 коп. з підстав відсутність рішення відповідача про задоволення акту про порушення від 14.03.2019 року № 433 та під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не було встановлено підстав для виходу за межі доводів апеляційної скарги.

У іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, а тому не переглядалось судом апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції у оскаржуваній частині залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2020 року у оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко