Справа № 627/1091/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бугаєнко І.В.,

за участі секретаря Сургай М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт Краснокутськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01.10.2005 року відділом ДРАЦС Краснокутського районного управління юстиції в Харківській області між сторонами було зареєстровано шлюб, який заочним рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 10.11.2015 року було розірвано. Від шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 07.11.2016 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , заборгованість за аліментами відсутня. Донька проживає разом з позивачем у місті Харкові.

Зазначає, що їхня спільна донька ОСОБА_3 з народження має діагноз: «Помірна розумова відсталість (F 71.0)» (друга ступінь обмеженості), наразі діагноз ОСОБА_3 є незмінним, у зв`язку з чим остання потребує постійного медичного нагляду у психіатра, невролога, педіатра, лікаря ЛФК, психіатра та фізіотерапевта. Тому, з метою дотримання вказаних рекомендацій ОСОБА_3 постійно проходить реабілітаційні процедури для дитини-інваліда та стоїть на обліку у лікарів. У період з 13.07.2020 року до 24.07.2020 року ОСОБА_3 проходила курс реабілітації в КУ «Сумський обласний центр соціальної реабілітації дітей-інвалідів», після чого у дитини простежувались покращення тонусу м`язів, збільшився обсяг рухів у суглобах верхніх та нижніх кінцівок, покращилась постава, стабілізувався її психічний стан. По закінченню курсу реабілітації ОСОБА_3 було рекомендовано: нагляд лікарів за місцем проходження, легка фізична культура; постійний повторний огляд лікаря, яким рекомендовано проходження реабілітації в центрі для дітей групи ризику; масаж курсами в умовах місцевих центрів реабілітації; збагачення активного словникового запасу, розвиток дрібної моторики, уваги, пам`яті, мислення, удосконалення навичок самообслуговування та особистої гігієни, розширення знань про норми поведінки та правила безпеки, сприяння нормалізації емоційного стану.

Позивач вказує, що з метою дотримання вищевказаних рекомендацій вона вживає всіх можливих заходів, намагається забезпечити розвиток ОСОБА_3 , тому дитина відвідує такі навчальні курси: заняття з танців для особливих дітей вартістю 450 грн. на місяць; уроки музики вартістю 180 грн. за одне; різноманітні майстер-класи з приготування їжі, створення власноручних виробів, вартість яких складає 75 грн. за кожне; тренування з плавання, абонемент за відвідування якого позивач сплачує в розмірі 880 грн. за 4 заняття; навчання у театральному гуртку вартістю 200 грн. на місяць; логопедичну групу в КЗ «Харківська спеціальна школа № 8» Харківської обласної ради, куди ОСОБА_1 щомісяця сплачує кошти у фонди розвитку класу та школи, всього в розмірі 950 грн. на місяць. Крім того, позивач для покращення психологічного, розумового та фізичного стану дитини, стабільно придбаває рекомендовані медичні засоби вартістю більше ніж 1 700 грн. на місяць. Також позивач забезпечує доньку гаджетами, які є необхідними для її навчання та розумового розвитку.

Оскільки, батьки мають рівні права та обов`язки з утримання дітей, то позивач вважає, що так як відповідач є працездатною особою, працює, та отримує заробітну плату в розмірі 130772 грн за рік, в середньому 10887 грн за місяць, то має можливість брати участь у додаткових витратах на їх спільну хвору дитину ОСОБА_3 в розмірі 3500 грн. на місяць, до досягнення нею повноліття.

Позивач ОСОБА_1 , будучи присутньою у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, зазначила, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишилася спільно проживати разом із позивачкою. Донька з народження має діагноз: «Помірна розумова відсталість (F 71.0)» (друга ступінь обмеженості), що підтверджується корінцем Медичного висновку № 20 про дитину-інваліда віком до 18 років від 13.07.2015 року виданого КЗОЗ «Краснокутська центральна районна лікарня», наразі діагноз є незмінним. Зазначає, що для подальшого повноцінного розвитку ОСОБА_3 потребує: нагляду лікарів, заняття з легкої фізичної культури, масаж курсами, збагачення активного словникового запасу розвиток дрібної моторики, уваги, пам`яті, мислення, удосконалення навичок самообслуговування та особистої гігієни, розширення знань про норми поведінки та правил безпеки, сприяння нормалізації емоційного стану. Вказує, що все вищезазначене є життєнеобхідним, а не носить рекомендаційний характер, як думає її батько. Для оплати всіх додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 на місяць необхідно близько 7000 грн., враховуючи вік дитини, вона потребує нового одягу, меблів, гатжетів для навчання. Зазначає, що у зв`язку з тим, що донька потребує постійного догляду, позивач не може влаштуватися на роботу, а суми в розмірі 2300 грн., які вона отримує в якості соціальної допомоги по догляду за дитиною, не достатньо для забезпечення доньки всім необхідним. На стягненні понесених раніше нею додаткових витрат не наполягає.

У відкритому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти позовних вимог та прохав відмовити у їх задоволенні, оскільки вони належно не вмотивовані і не підтверджені належними та допустимими доказами. Пояснив, що він є платником аліментів на двох дітей, з його заробітної плати стягується 50%. На користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_6 він сплачує аліменти в розмірі 2800 грн. та більше, при тому що мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку на 2021 рік становить 2395 грн. Зазначив, що на початку 2021 року розмір його заробітної плати зріс, відповідно збільшився і розмір аліментів, які з неї вираховується. Так, за травень 2021 року відповідачем було сплачено на користь позивача аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3 в розмірі 3200 грн. Також, зазначає, що позивачка могла би в позасудовому порядку звернутися до нього та запропонувати в добровільному порядку надати кошти для оплати додаткових витрат на дитину, однак цього не зробила, а одразу звернулася до суду з позовною заявою. Крім того, відповідач зазначає, що позивач перешкоджає у його спілкуванні з донькою.

Представник відповідача адвокат Селезньов С.І., у відкритому судовому засіданні зазначив, що в позовній заяві, позивач не прохає суд стягнути з відповідача вже понесені нею витрати, а прохає стягнути з відповідача суми коштів на оплату витрат, які вона можливо понесе в майбутньому. В зв`язку з чим, на неї покладається обов`язок доведення в суді, що: 1) отримання зазначених послуг та придбань відносяться саме до додаткових витрат на утримання дитини, що вони викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо, відповідно до ст.185 СК України; 2) довести, що ці заходи в повній мірі в майбутньому відбудуться і оплата за них буде стовідсотково проведена з точністю до копійки; 3) надати суду чітко сформовані розрахунки майбутніх витрат з зазначенням назв заходів, строків їх проведення, строків оплати, обчислення суми витрат.

Доведення зазначеного можливе шляхом надання суду належних та допустимих доказів про це. Вказані позивачкою додаткові витрати, вона пов`язує з витратами на лікування саме хвороби дитини, а не на розвиток її здібностей. На його погляд, вона повинна була надати суду по кожній вимозі окремо: медичні чи інші документи в яких зазначена рекомендація, призначення лікаря чи когось щодо того, чи іншого заходу. Визначення точної назви заходу, тривалість та кількості проведення цього заходу на місяць, рік, роки. Періодичність консультацій лікаря по нагляду за тим, як впливає цей захід на здоров`я дитини і вразі негативного впливу його припинення чи змінення іншим. Вразі точного визначення необхідного заходу, позивачка вибирає установу, де він буде проводитися. Заключає з цього приводу на певні строки договори та угоди з зазначенням усіх необхідних встановлених законом юридичних моментів. При цьому вражає, що ці договори та угоди не можуть бути довготривалими в зв`язку з можливими змінами в режимах роботи цих установ, ціновою політикою їх послуг, а також наразі невідомого наперед впливу цього заходу на здоров`я дитини, або не доцільності його в майбутньому та заміну на інший. Після чого, відповідачка повинна була зробити належний розрахунок щодо оплати цих заходів з зазначенням точних грошових сум, строків. Саме в такий спосіб тоді можливі стягнення з відповідача.

На погляд представника відповідача, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів про необхідність проведення май же всіх заходів (крім огляду лікарями) в майбутньому, ніякими доказами не підтверджено, що ці заходи будуть здійснені в майбутньому, відповідно не надані розрахунки майбутніх витрат.

Так, доказом по справі є висновок спеціаліста КНЗ «Обласний психоневрологічний диспансер» від 21.09.2019 року та 05.03.2020 року, що ОСОБА_6 потребує постійного медичного нагляду у психіатра, невролога, педіатра, лікаря ЛФК, психіатра та фізіотерапевта.

З метою дотримання вказаних рекомендацій ОСОБА_6 постійно проходить реабілітаційні процедури для дитини-інваліда та стоїть на обліку у лікарів для здійснення обстежень, як це визначено «Індивідуальною програмою реабілітації дитини» від 28.10.2019року № 65/123/1188, виданої головою ЛКК КНЗ «Краснокутська центральна районна лікарня» ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_6 проходить обстеження лікарями і в школі де навчається. Все це безкоштовно, відповідно до листів директора школи на адвокатські запити.

Так, заняття танцями, музики, майстер класи з приготування їжі, та власноручних виробів, плавання, навчання в театральному гуртку. Сума щомісячно, близька 2550 грн. зазначає, що суд не може приймати рішення про стягнення приблизних грошових сум.

Цей захід рекомендований реабілітаційним центром, і не є обов`язковим призначенням.

Вказує, що позивач до справи надала довідку про відвідування басейну з 22.02.2020 року по 22.03.2020 рік, вартість якого становить 700 грн., цю довідку наразі не можна розглядати навіть, як вже понесені витрати, постільки відсутні допустимі законом докази, що підтверджують оплату послуги. Позивачка не надає до справи, ні фіскальних чеків, ні прихідних касових ордерів. Відсутні документи, що підтверджують проведення цих заходів з ОСОБА_6 в тривалий час, відповідно не має розрахунків їх оплати до досягнення нею повноліття.

Доказів на необхідність придбання якихось ліків щоденно, чи щомісячно, до повноліття дитини у зв`язку з її хворобою до справи не надано. Відповідно не надані розрахунки.

Що стосується проходження дитиною ЛФК та проходження занять з логопедом.

ЛФК лікарем рекомендовано в 2019 році. В 2020р. рекомендацій не має. Довідки про проходження за 02.03.2020 року є не належним доказами. Атрибути зазначені в документі не характерні для офіційних документів. Крім того, ЛФК і заняття з логопедом проводяться в школі на безоплатній основі. Доказів проведення їх в майбутньому та розрахунки до повноліття дитини в справі відсутні.

Крім того, зазначає, що відповідач є платником аліментів на двох дітей, у зв`язку з чим з нього стягується 50 % заробітної плати.

ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_6 в середньому в місяць 2800 грн., тоді як мінімальний прожитковий мінімум на дитину віку ОСОБА_6 на 2021 рік становить 2395 грн. Крім того, ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу на ОСОБА_6 від держави в розмірі 2300грн. Загальна сума на утримання дитини становить 5100 грн.

Представник відповідача зазначив, що позовна заява не є належно обґрунтованою та вмотивованою та непідтверджена належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

01.02.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що з позову вбачається, що особливі обставини для стягнення додаткових витрат зумовлені негативним фактом, а саме хворобою дитини - інваліда, які необхідні для поліпшення її здоров`я та розвитку у зв`язку з хворобою, а не розвитком її здібностей чи якогось таланту. Згідно з висновками спеціалістів КНЗ «Обласний психоневрологічний диспансер» від 21.09.2019 року та 05.03.2020 року, діагноз ОСОБА_6 є незмінним, що свідчить про те, що як до тепер, так і станом на сьогодні обтяження хвороби у ОСОБА_6 не існувало та не існує. Наведені позивачкою заходи, на її погляд, слугують підставою для стягнення додаткових витрат, в той час як на думку відповідача, вони носять переважно рекомендований та профілактичний характер, та не є обов`язковими для виконання. Жодний з наданих до позову документ (доказ) не вказує на те, що не виконання якихось заходів може привести до негативних наслідків та ускладнень її здоров`я чи розвитку. Зазначає, що доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), та свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Зазначає, що в матеріалах позову відсутні докази, які б вказували на необхідність в періодичності чи системності проведення з дитиною тих, чи інших заходів. Зазначає, що позивачем не надано доказів щодо понесених витрат, наявна лише роздруківка з інтернету, яка рекламує послуги логопедів та їх вартість.

16.02.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відзив на позовну заяву не відповідає вимогам законодавства України. Причиною звернення із позовною заявою про стягнення додаткових витрат на утримання дитини стала тяжка хвороба їх спільної з відповідачем дитини ОСОБА_3 . Відповідно до класифікації психічних розладів за «Міжнародним класифікатором хвороб-10», який розроблений Всесвітньою організацією охорони здоров`я, діагноз «Помірна розумова відсталість (F 71.0)» характеризується тим, що у осіб цієї категорії повільно розвиваються розуміння і використання мови, а остаточний розвиток в цій області обмежений. Відстає і розвиток навичок самообслуговування і моторики, деякі пацієнти потребують нагляду протягом усього життя. Обмежені шкільні успіхи, але частина пацієнтів освоює основні навички, необхідні для читання, письма та рахунку. Освітні програми можуть дати їм можливості для розвитку свого обмеженого потенціалу та придбання деяких базисних навичок; такі програми відповідають сповільненому характеру навчання з невеликим обсягом засвоюваного матеріалу. У зрілому віці особи з помірною розумовою відсталістю зазвичай здатні до простої практичної роботи при ретельній побудові завдань і забезпеченні кваліфікованого нагляду. Абсолютно незалежне проживання досягається рідко. Проте, такі люди в загальному повністю мобільні і фізично активні, більшість з них виявляють ознаки соціального розвитку, що полягає в здатності до встановлення контактів, спілкування з іншими людьми і участі в елементарних соціальних заняттях. Позивач вказує, що з метою виконання призначень лікарів ОСОБА_3 відвідує одне заняття на тиждень з логопедом та одне заняття з викладачем ЛФК. Для того, щоб ОСОБА_3 розвивалась як фізично так і духовно їй потрібні додаткові заняття з викладачем ЛФК та логопедом, які надаються на платній основі, проте коштів для оплати додаткових знань позивач не має. Донька відвідує заняття з музики та вокалу, танців, театральної студії, майстер класи з приготування їжі з тіста, малювання та виготовлення різних виробів, до введення картину відвідувала заняття з плавання в басейні. Отже, для оплати всіх додаткових витрат на утримання доньки на місяць необхідно близько 7000 грн.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.

Судом встановлено, що з 01.10.2005 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 10.11.2015 року було розірвано /а.с.9/.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , фотокопія якого міститься в матеріалах справи /а.с.10/.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 07.11.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с. 13/.

Заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 з боку відповідача відсутня, про що свідчить фотокопія довідки від 01.12.2020 року та довідки №17 від 28.01.2021 року про розмір аліментів сплачених у твердій грошові сумі, довідки видані Краснокутським РВДВС Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Харків) /а.с. 15, 80/.

14.11.2017 року ОСОБА_5 уклала шлюб зі ОСОБА_8 , після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_9 », що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 /а.с.8/.

Як вбачається з фотокопії корінця медичного висновку №20 про дитину інваліда віком до 18 років від 13.07.2015 року виданого КЗ «Краснокутська центральна районна лікарня» ОСОБА_3 хворіє на помірну розумову відсталість (відповідає розділу Х пункту 3 підпункту 3.1 Переліку медичних показань) /а.с.14/.

Відповідно до фотокопії консультативного висновку спеціаліста КНП Харківської обласної ради «Обласний психоневрологічний центр» від 21.05.2019 року ОСОБА_3 встановлено діагноз: «Помірна розумова відсталість (F 71.0)» /а.с.16/.

Крім того, консультативним висновком спеціаліста КНП Харківської обласної ради «Обласний психоневрологічний центр» від 05.03.2020 року, діагноз «Помірна розумова відсталість (F 71.0)» ОСОБА_3 не змінено /а.с.17/.

З індивідуальної програми реабілітації дитини інваліда № 65/123/1188 виданого КНП «Краснокутська центральна районна лікарня», вбачається що ОСОБА_3 хворіє на помірну розумову відсталість та їй вдруге складено програму реабілітації, в якій зазначено, що ОСОБА_3 постійно потребує нагляду психіатра, підтримання лікування, навчання в спеціальному закладі, всіх інших видів та форм реабілітаційних заходів потребує декілька разів на рік /а.с.18-19/.

Згідно з довідкою засідання ЛКК з питань заняття фізичною культурою від 30.08.2019 року ОСОБА_3 призначено заняття фізичною культурою в підготовчій групі з 01.09 по 31.05 /а.с.26/.

Як вбачається з довідки виданої Комунальною установою Сумської обласної ради Сумський обласний центр соціальної реабілітації дітей інвалідів ОСОБА_3 проходила курс реабілітації в період з 13.07.2020 по 24.07.2020 року, по закінченню якого рекомендовано нагляд лікарів за місцем проживання, ЛФК в реабілітаційному центрі, масаж курсами в умовах місцевих центрів реабілітації, надано рекомендації щодо розвитку навичок в домашніх умовах /а.с.28/.

Відповідно до логопедичної характеристики від 04.03.2020 року наданої КЗ «Харківської спеціальної школи № 8» Харківської обласної ради на ОСОБА_3 , вона була зарахована в логопедичну групу з вересня 2013 року у віці 7 років з діагнозом СНМ. Мова не зрозуміла, з помилками, які пов`язані з несформованою лексико граматичної структури мови. Читає по складах, на питання відповідає з допомогою педагога, контроль за мовою нестійкий. Працездатність занижена. Увага нестійка, темп роботи низький /а.с.30/.

З довідки від 02.03.2020 року виданою КЗ «Харківська спеціальна школа №8» Харківської обласної ради вбачається, що ОСОБА_3 , учениця 7-В класу, пройшла 3 курси ЛФК - 24 заняття /а.с.31/.

З педагогічної характеристики виданої КЗ «Харківська спеціальна школа № 8» Харківської обласної ради вбачається, що ОСОБА_3 навчається в КЗ «ХСШ №8»ХОР за програмою навчання для спеціальних загальноосвітніх навчальних закладів для розумово відсталих дітей. Дівчинка відчуває труднощі в навчанні, засвоїла знання на низькому рівні, які може відтворити за допомогою вчителя, володіє різними видами умінь на рівні копіювання зразка, самостійна діяльність виконується під постійним керівництвом учителя. Повторює найпростіші оцінні судження. Проблеми з письмом та читанням. Математичні завдання викликають значні труднощі. Самостійно застосувати вивчений матеріал на уроці не може. Увага та концентрація знижені. Домінує мимовільне запам`ятовування. Мати приділяє достатньо уваги вихованню дівчинки. Формує кругозір та додаткові навички в області музики, ганцю, відвідує майстер - класи з приготування страв, тренування з плавання /а.с. 32/.

Згідно з довідкою виданою ортопедом КП «Міська дитяча поліклініка № 1Б» Харківської міської ради від 25.06.2019 року у ОСОБА_3 ортопедичної патології не виявлено, однак рекомендовано курс ЛФК по типу сколіотична постава, курс масажу спини повторювати кожні 4 місяці, рекомендовано консультація невролога /а.с.34/.

Як вбачається з відповіді № 28 від 29.01.2021 року наданої директором КЗ «Харківська спеціальна школа № 8» Харківської обласної ради на адвокатський запит представника відповідача адвоката Селезньова С.І., медичний огляд учнів (вихованців) школи проводиться систематично: на початку навчального тижня, після канікул. В закладі освіти за дітьми щоденно спостерігають лікар дитячий невролог, лікар ЛФК і лікар-педіатр, медичні сестри. Медичний огляд безкоштовний. Джерелами фінансування суб`єкту освітньої діяльності можуть бути кошти державного бюджету, добровільні внески у вигляді коштів, матеріальних цінностей, одержаних від підприємств, установ, організацій, фізичних осіб. Учні (вихованці) отримують освітні послуги вчителів логопедів у відповідності до Робочого навчального плану та програми відповідного класу навчання. Заняття з логопедії в школі проводяться безкоштовно. для учнів (вихованців) створені всі умови для різнобічного розвитку, працюють гуртки та спортивні секції на безоплатній основі /а.с.87-88/.

Згідно з відповіддю № 109 від 16.04.2021 року наданої директором КЗ «Харківська спеціальна школа № 8» Харківської обласної ради на адвокатський запит представника відповідача адвоката Селезньова С.І., що стосується ОСОБА_3 , гуртки в навчальному закладі вона не відвідує , басейну в школі немає, участі в групових заняттях з ЛФК не бере, оскільки передбачено медичну корекцію у вигляді занять з лікувальної фізкультури з інструктором, що має медичну освіту 4 рази на місяць, заняття з логопедом проходять 4 рази на місяць /а.с. /.

Відповідно до статуту КЗ «Харківська спеціальна школа № 8» Харківської обласної ради, в розділі VІ зазначено, що уроки фізичної культури проводяться за навчальною програмою з фізичної культури для спеціальної медичної групи. Заняття з лікувальної фізичної культури проводяться в усіх класах три рази на тиждень з урахуванням захворювання та вікових особливостей учнів (вихованців) і вносяться до розкладу уроків (занять). Медичні працівники спеціальної школи за погодженням з лікарями такої школи забезпечують виконання медичних приписів медичних закладів, в тому числі фізіотерапію, лікувальну фізичну культуру, застосування відповідного обладнання (оптичного, звукопідсилювального, ортопедичного). У школі медична допомога включає: для дітей з порушеннями опорно-рутового апарату - реабілітаційні заходи (лікувальна фізична культура, масаж, фізіобальнеокліматотерапія, заняття в басейні тощо) для забезпечення відновлення і розвитку резервних і компенсаторних можливостей організму /а.с.94-108/.

Допитані в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 пояснили, що знайомі із сім`єю ОСОБА_1 через своїх дітей, які навчаються в КЗ «Харківська спеціальна школа № 8» Харківської обласної ради разом з донькою позивача ОСОБА_3 , яка має діагноз помірної розумової відсталості, їхні діти теж страждають схожими захворюваннями. Їм відомо, що зв`язку з зазначеним захворюванням ОСОБА_6 потребує постійного стороннього догляду, не може сама себе обслуговувати. Свідчать про те, що успіхи ОСОБА_6 станом на момент її зарахування до спеціальної школи та на тепер мають разючі відмінності в кращу сторону, вона стала краще розмовляти, стала більше врівноваженою та концентрованою. Вважають, що такими позитивними досягненнями ОСОБА_6 завдячує мамі, яка постійно знаходиться поруч, та має в ній сенс життя, вживає всі можливі заходів для забезпечення доньки належним медичним наглядом, лікуванням, курсами реабілітації, розвиває кругозір дитини, забезпечує можливість отримати додаткові навички. Про те, що у ОСОБА_3 є біологічний батько їм відомо тільки зі слів позивача, за всі роки навчання ОСОБА_6 в спеціальній школі вони його не бачили, зі святами ОСОБА_6 не вітав та до школи не приїздив. Свідки вказують, що ОСОБА_3 відвідує різноманітні майстер класи, заняття з музики, відвідує театральний гурток, до введення карантину ходила до басейну. У ОСОБА_3 завжди охайний вигляд, мама дуже красиво одягає ОСОБА_6 , вона має мобільний телефон та забезпечена всім необхідним. Зазначають, що для ОСОБА_6 конче необхідно продовжувати відвідувати всі перелічені заходи, які, на їх думку, є життєво необхідними для неї.

Сімейний кодекс виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 року у справі № 520/12681/17. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами.

Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Тобто якщо це витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини, наприклад музика, то необхідно надати рекомендації щодо навчання дитини у музичній школі з вказівкою тривалості повного курсу навчання, підтвердити витрати пов`язані з придбанням усіх необхідних знарядь та музичних інструментів, періодичність їх придбання, довівши суду при цьому, що заявлена сума, це лише половина тих витрат, яку необхідно на розвиток здібностей дитини. Аналогічно у випадку наявності особливих здібностей дитини у поглибленому вивченні іноземної мови, що підтверджується відзнакою у мовних олімпіадах або перемогою у конкурсах або навпаки потреба у зайняттях у зв`язку з порушенням розвитку здібностей дитини, необхідно надати відповідні рекомендації, а також розрахунок вартості відповідного курсу навчання з урахуванням його тривалості.

Якщо ці витрати пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичності лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині.

Суд, беручи до уваги той факт, що позивач не просить стягнути з відповідача фактично понесені нею додаткові витрати на утримання їхньої спільної дитини, а тільки просить стягувати з відповідача фіксовану суму щомісячно у розмірі 3500 грн, до досягнення нею повноліття, не бере до уваги надані позивачем докази щодо фактично понесених нею витрат, та зазначає наступне.

Позивачем до суду надано в якості доказу CD-диск з відеозаписом, з якого вбачається, що її донька ОСОБА_3 бере уроки музики та вокалу, плавання, займається з логопедом, з відеозапису вбачаються виконані ОСОБА_13 роботи /а.с. 121/. Також позивачем надано фото, з яких вбачається заняття її донькою ЛФК /а.с. 122/, музикою /а.с. 123-125/, відвідування нею занять в театральній студії /а.с. 126/, відвідування майстер-класу з приготування їжі з тіста /а.с. 127-128/, майстер-класу з малювання /а.с. 129/, майстер-класу з виготовлення виробів /а.с. 130/. У якості доказу щодо підтвердження того, що ОСОБА_3 відвідує майстер-класи з художньої творчості, позивачем надано до суду лист-повідомлення від 15.02.2021 року від ГО «ЕММАУС». Також, у якості доказу позивачем надано довідку з Сімейного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в якій значиться, що ОСОБА_3 дійсно відвідувала зайняття з плавання у період з 22.02.2020 року по 22.03.2020 року, оплата за абонемент складає 700 грн., та додано роздруківку прейскуранту цін на заняття з дітьми /а.с. 135, 29/.

Суд зазначає, що вказані відомості не можуть вважатися доказами, які б підтверджували підстави для застосування тих чи інших заходів саме ОСОБА_3 , як то медичні документи, в яких би містилися рекомендації для застосування тих чи інших заходів, де б вказувалась періодичність їх застосування, контроль за тим як впливають обрані лікарем заходи на розвиток ОСОБА_3 , довготривалість їх застосування, відсутні будь-які укладені позивачем договори/угоди з закладами, які надають такі послуги, як і відсутні розрахунки вартості наданими цими закладами послуг.

Також, позивачем до суду надано роздруківки з інтернет-сторінок щодо вартості послуг логопедів, інформація з яких носить орієнтовний характер щодо ціни цих послуг, та не містить в собі ніякої доказової сили. Більше того, в статуті КЗ «Харківська спеціальна школа № 8» Харківської обласної ради зазначено про те, що заняття з логопедом в школі здійснюються на безоплатній основі, про що йдеться і у відповідях директора зазначеної школи на адвокатські запити представника відповідача адвоката Селезньова С.І. від 29.01.2021 та 16.04.2021 року.

Крім того, позивач як одну зі складових витрат зазначає придбання нею для ОСОБА_3 рекомендованих лікарем медичних засобів вартість яких за її оцінкою складає більше ніж 1700 грн. на місяць. Вивчивши надані позивачем документи, встановив наступне. Так, відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 21.05.2019 року виданого КНП ХОР «Обласний психо-неврологічний диспансер» Косенко Д.С. було призначено препарат «Сонапакс» 0.025 1-2 рази на день, тривалість приймання якого у висновку не зазначено, та більше про необхідність його вживання донькою позивача ні в яких медичних документах, що містяться в матеріалах даної цивільної справи, не йдеться /а.с. 16/. Відповідно до виписки з історії хвороби № 3776 від 08.07.2015 року ОСОБА_3 рекомендовано наступне лікування: «Гліцисед», «Вітамін «В» №10, «Біфрен» по 1 капсулі 2 рази на день, психокорекція, та ще деякі призначення, назви яких нечитабельні; з виписки не вбачається необхідність їх вживання на постійній основі /а.с.20-21/. Відповідно до консультативного висновку від 12.02.2021 року наданого КНП «Міська дитяча поліклініка № 5» ОСОБА_3 призначено лікування: «Гліцисед» по 2 таблетки 2 рази на день, через 5 днів замінити на «Біфрен» по 2 капсули 2 рази на день впродовж 20 днів з поступовою відміною /а.с. 116/, що теж не свідчить про прийом цих медичних засобів на постійній основі. Крім того, вартість витрат на придбання медичних засобів носить приблизний характер.

Щодо витрат, які позивач несе у зв`язку з благодійними внесками у фонд школи, фонд класу, витрати для придбання подарунків вчителям, та витрат на шкільні заходи зі святкування урочистих подій, які за розрахунком позивача складають 950 грн. на місяць, суд зазначає, що вони є добровільними та носять диспозитивний характер, тому і вирішення питання щодо необхідності їх сплати/несплати залежить від волі самого позивача, тим більше, що про це зазначено у статуті КЗ «Харківська спеціальна школа № 8» Харківської обласної ради та вбачається з відповідей директора зазначеної школи на адвокатські запити представника відповідача адвоката Селезньова С.І. від 29.01.2021 та 16.04.2021 року.

З наведеного вбачається, що сам суд не може брати на себе тягар доказування, оскільки це обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, наданих сторонами доказів, та оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його недоведеністю.

Питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись, ст. ст. 180, 185 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовити.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Повний рішення складено 11 червня 2021 року.

Суддя Бугаєнко І. В.