28.05.2021 Справа № 756/4247/21
Номер провадження 2/756/3847/21
Унікальний номер судової справи 756/4247/21
Рішення

Іменем України

24 травня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Банасько І.М.,

за участю секретаря судового засідання Чагір Б.К.,

позивача 1 ОСОБА_1 ,

позивача 2 ОСОБА_2 ,

представника відповідача Хобти Д.О. ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джоін Ап!», третя особа: ОСОБА_4 , про захист прав споживачів, відшкодування грошової компенсації за ненадані послуги, стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача ТОВ «Джоін Ап!» про захист прав споживачів, відшкодування грошової компенсації за ненадані послуги, стягнення моральної шкоди, а саме просять стягнути з відповідача на користь позивача 1 - ОСОБА_1 100% вартості ненаданої послуги в розмірі 32 295,00 грн та моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн, всього 52 295,00 грн, а також, з відповідача на користь позивача 2 - ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

В обгрунтування позову посилаються на наступне. 23.01.2020 позивач 1 - ОСОБА_1 через третю особу ОСОБА_5 (турагент) зробила заявку відповідачу ТОВ «Джоін Ап!» (туроператор) на бронювання та надання комплексу туристичних послуг у готелі «Reef Oasis Beach Resopt 5*» Шарм-Ель-Шейх на 8 днів (7 ночей) на двох осіб. 27.01.2020 відповідач підтвердив замовлення третій особі - зробив акцепт, тобто бажання укласти договір, про що третя особа повідомила позивачу ОСОБА_1 27.01.2020 між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою на підставі агентського договору на реалізацію турпродукту №5818/16 від 25.01.2018 від імені та за дорученням відповідача (ліцензія №1597) було підписано договір про надання туристичних послуг №1991937, згідно якого позивачі могли вилетіти 15.05.2020 до Шарм-Ель-Шейх рейсом PQ7109 Sky Up та повернутися до Києва 22.05.2020 рейсом PQ7102 Sky Up.

27.01.2020 згідно договору позивач 1 - ОСОБА_1 оплатила турагенту туристичні послуги у сумі 28 145,00 грн, що підтверджується розрахунковою квитанцією АААБ №2700120. 02.04.2020 позивач ОСОБА_1 доплатила за перебронювання 2 500,00 грн, що підтверджується квитанцією АААБ №20420.

15.05.2020 виліт не відбувся, оскільки був проголошений карантин у зв`язку з пандемією «Covid-19» і Україна скасувала все пасажирське міжнародне авіасполучення. Турагент повідомила про скасування попереднього замовлення та роз`яснила, що після закінчення карантину зробить нове замовлення на прохання позивача.

15.09.2020 позивач ОСОБА_1 зробила доплату за страховку в розмірі 200,00 грн (квитанція АААБ №150920). Було зроблено бронювання в той же готель з 01.10.2020 і турагент повідомила, що надішле документи у день вильоту. 30.09.2020 третя особа так і не передала документи на виліт, який мав відбутися 01.35 год. 01.10.2020. Таким чином поїздка не відбулась.

05.10.2020 позивач 1 - ОСОБА_1 надіслала лист туроператору з проханням надати інформацію про суми, внесені турагентом згідно договору № 1991937 від 27.01.2020.

27.10.2020 позивач ОСОБА_1 отримала відповідь від туроператора, що турагенту за заявкою №1991937 було сплачено 9 972,30 грн, інших коштів не надходило. За заявкою №1991937 туроператором було здійснено оплату готельних послуг агенту приймаючої сторони у розмірі, що еквівалентно 550 доларів США, залишок коштів за вказаною заявкою відсутній.

Позивачі стверджують, що ними належним чином дотримано всі умови договору, натомість відповідач не виконав умови договору, чим завдав позивачам матеріальної шкоди. 17.12.2020 позивач 1 - ОСОБА_1 направила на адресу відповідача претензію з пропозицією відшкодувати збитки, але відповідь на адресу позивача так і не надійшла. Турагент відшкодувала позивачам збитки у повному обсязі в розмірі 32 295,00 грн (сума фактично сплачених коштів за туристичну поїздку).

Посилання туроператора на сплату готельних послуг агенту приймаючої сторони у розмірі, що є еквівалентом 550 доларів США та відсутності коштів за заявкою №1991937 безпідставне та надумане, оскільки турагент перерахувала на рахунок туроператора 9 972,30 грн, що є еквівалентом 394 доларів США.

За змістом договору №199197 від 27.01.2020 турагент виконувала роль посередника, діяла в інтересах та за рахунок туроператора, який не контролював його роботу та довів до того, що відпочинок позивачів не відбувся.

Тобто, на переконання позивачів має місце одностороння відмова туроператора від надання послуги та останні мають право на компенсацію завданої матеріальної та моральної шкоди на підставі п.п. 6.1, 6.2 Договору №1991937, п. 11 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 20, 25, 30, 32 Закону України «Про туризм» та ст.ст. 23, 610, 611, 653, 901, 902, 1167 ЦК України.

Як вказує позивач 1 - ОСОБА_1 , третя особа повернула їй грошові кошти сплачені нею на підставі п. 3.3 договору у розмірі 32 295,00 грн. Однак, за твердженням останньої діюче законодавство передбачає у цій ситуації відшкодування 100% вартості наданої послуги та моральної шкоди, яка була завдана позивачам та виражається у душевних стражданнях у вигляді змін душевно - психічного функціонування організму, переживаннях, безсонні, неможливості без прийому ліків нормалізувати сердечний ритм та артеріальний тиск. Розмір моральної шкоди позивачі оцінили по 20 000,00 грн кожному.

Таким чином, на переконання позивачів, зважаючи на те, що турагент виконував роль посередника, діяла від імені та за рахунок туроператора, який не проконтролював її роботи та довів до того, що відпочинок був зірваний, останні заявляють до стягнення з відповідача на користь позивача 1 - ОСОБА_1 32 295,00 грн - 100% вартості ненаданих послуг на підставі пункту одинадцятого частини першої статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» та на користь кожного з позивачів по 20 000,00 грн моральної шкоди.

Короткий зміст заперечень відповідача

27.04.2021 через канцелярію суду представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та не відповідають нормам чинного законодавства з огляду на наступне.

26.01.2020 туроператором було підтверджено бронювання замовлення № 1991937 на виліт 15.05.2020.

27.01.2020 між позивачем 1 - ОСОБА_1 та третьою особою - ОСОБА_4 було укладено договір про надання туристичних послуг та визначено його істотні умови. Відповідно до даних онлайн-системи туроператора дійсно є заявка № 1991937, що є анульованою з причин неоплати. Туроператор неодноразово інформував турагента (третю особу) щодо здійснення оплати по замовленому бронюванню, однак дані інформування були проігноровані, посилаючись на різні обставини. Відтак, турагентом зі свого боку підтверджується невиконання умов Агентського договору, що був укладений між туроператором та турагентом. Згідно п. 3.3.12 турагент зобов`язався вчиняти інші дії, спрямовані на належне виконання умов договору, зокрема, беззаперечно здійснювати оплату всіх туристичних продуктів (туристичних послуг) заброньованих у системі он-лайн бронювання. Дана вимога турагентом виконана не була, що підтверджує сам позивач. Відповідно до п. 6.24 Агентського договору у випадку наявності будь-якої заборгованості у турагента перед туроператором, останній звільняється від обов`язку вчинення дій, передбачених цим договором до моменту повного погашення такої заборгованості. Відповідно до п. 3.2.2 Агентського договору вказано, що туроператор має право анулювати замовлений та/або підтверджений турпродукт у випадку неотримання або отримання в неповному обсязі у встановлений договором термін оплати за турпродукт або у зв`язку з іншими порушеннями турагента умов даного договору чи вимог чинного законодавства. Пункт 3.2.3 договору передбачає, що туроператор має право відмовити турагенту у видачі проїзних документів, страхового полісу, ваучера та інших документів на туристичний продукт (туристичну послугу) у випадку неповної чи несвоєчасної оплати будь-яких туристичних продуктів (туристичної послуги) чи штрафів. Відповідно до п. 5.6 договору несвоєчасна чи неповна оплата турагентом виставленого туроператором рахунку, так само як і невідшкодування витрат згідно з п. 6.2.3 цього договору знімає з туроператора всю відповідальність, пов`язану з виконанням зобов`язань за договором. Відповідно до платіжних доручень №17 від 04.04.2020, №5 від 27.01.2020 від третьої особи на рахунок відповідача було здійснено перерахування у загальній сумі 9 972,30 грн. Відповідно до укладених угод та договірних зобов`язань з приймаючою стороною з країною Єгипет відповідачем було здійснено 23.09.2020 оплату у розмірі, що еквівалентно 550 доларів США, оскільки замовлення було акцептовано туроператором, а отже заброньовано у приймаючої сторони. Враховуючи те, що час у турагента для зарахування коштів та повної оплати замовлення до початку надання послуги був, відповідачем з урахуванням своїх договірних зобов`язань, що становлять комерційну таємницю було здійснено оплату готелю у країні відпочинку. Дану ситуацію можна розцінювати як добросовісну поведінку відповідача з метою надання послуги позивачу. Відшкодування моральної шкоди виключається агентським договором (п. 6.16). Окрім того, чинним законодавством не передбачено право позивачів на відшкодування моральної шкоди, оскільки моральна шкода має деліктне походження, тобто виникає із цивільного правопорушення, а не з договору, тому якщо між сторонами спору існують договірні зобов`язання стягнення моральної шкоди є неможливим.

Короткий зміст заперечень третьої особи

Разом з тим, 12.05.2021 третя особа через канцелярію суду подала письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог, в яких зазначила, що з метою налагодження ситуації, яка склалась між нею та позивачами 23.12.2020 на підставі претензії від 15.12.2020 нею було сплачено позивачу 1 всю суму в розмірі 32 295,00 грн. При цьому, факт сплати повної суми згідно договору, укладеного з позивачем, підтверджується і самими позивачами. Третя особа звертає увагу суду, що в даному випадку має місце недобросовісне введення позивачами в оману учасників процесу та суду, тому у зв`язку з відсутністю спору просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рух справи в суді та повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання

Ухвалою суду від 01.04.2021 за вказаним позовом відкрито провадження, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 27.04.2021.

У подальшому розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, передбачених процесуальним законом, востаннє на 24.05.2021.

В судовому засіданні 24.05.2021 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд про їх задоволення з підстав, викладених у позові.

В свою чергу, представник відповідача Хобта Д.О. позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

При цьому, третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні також проти задоволення позову заперечила.

За таких обставин, зважаючи на те, що у судовому засіданні взяли участь всі учасники справи, якими подано в матеріали справи заяви по суті справи суд дійшов висновку про належність та вичерпність усіх заходів для належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, а також для реалізації останніми своїх процесуальних прав на участь у судових засіданнях та надання власних правових позицій в обґрунтування/спростування заявлених позовних вимог.

Фактичні обставини справи

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

27.01.2020 між турагентом фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 на підставі Агентського договору на реалізацію тур продукту №5818/16 від 25.01.2018 від імені та за дорученням туроператора ТОВ «Джоін Ап!» та ОСОБА_1 , яка діяла за усним дорученням від імені інших туристів ОСОБА_2 укладено договір про надання туристичних послуг № 1991937 від 27.01.2020 (далі - договір) (а.с. 4-8).

Відповідно до п. 2.1. договору туроператор через турагента зобов`язався відповідно до заявки туриста на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язався на умовах даного договору прийняти та оплатити їх.

Сторонами погоджено такі істотні умови: строк перебування у місці надання туристичних послуг з 15.05.2020 по 22.05.2020; авіапереліт Київ - Шарм Эль Шейх, Шарм Эль Шейх - Київ; розміщення у готелі «Reef Oasis Beach Resopt 5*»; вартість туристичного обслуговування - 28 145,00 грн (пункт 2.1 договору).

27.01.2021 вартість туристичного обслуговування була сплачена позивачами у повному обсязі у сумі 28 145,00 грн, що підтверджується розрахунковою квитанцією серії АААБ №2700120 (а с. 9).

Як встановлено судом та підтверджено в судовому засіданні усіма учасниками справи, 15.05.2021 виліт позивачів на відпочинок до Єгипту не відбувся, у зв`язку з оголошеним в Україні карантином та скасуванням усіх пасажирських міжнародних авіасполучень.

За погодженням між сторонами відбулось повторне бронювання в той же готель з 01.10.2020.

На виконання умов договору, 02.04.2020 позивачем 1 - ОСОБА_1 було сплачено за перебронювання туристичних послуг за договором №1991937 від 27.01.2020 суму у розмірі 2 500,00 грн, що підтверджується розрахунковою квитанцією серії АААБ №20420 від 02.04.2020 та 15.09.2020 здійснено оплату за страхування у розмірі 200,00 грн, що підтверджується розрахунковою квитанцією серії АААБ №150920 від 15.09.2020 (а.с. 10 - 11). В тому рахунку, 29.09.2020 здано у відповідності до встановлених вимог тести на COVID - 19 з проведенням оплати у розмірі 1 450,00 грн, що підтверджується квитанцією №749.

Відтак, позивачами було сплачено за туристичні послуги у загальному розмірі 32 295,00 грн.

Відповідно до пункту 4.12 договору №1991937 від 27.01.2020 передача туристу виїзних документів туристів (проїзні документи, страхові поліси, ваучери, закордонні паспорти туристів, у разі тимчасового їх зберігання турагентом) здійснюються в офісі турагента електронною поштою або в системі онлайн - бронювання не пізніше, ніж за 24 години до початку туру. Передача документів може здійснюватися безпосередньо туристу в аеропорту вильоту представником турагента/туроператора, за домовленістю сторін.

Проте, як встановлено судом та не спростовується безпосередньо самими учасниками справи виїзні документи на виліт, який повинен був відбутися 01.10.2020 о 01 год.35 хв. позивачам у визначений договором строк та порядок передано не було, у зв`язку з неперерахуванням турагентом туропературу сплаченої суми грошових коштів та анулюванням туроператором підтвердження на тур, що унеможливило позивачам реалізувати своє право на запланований та оплачений відпочинок.

З метою з`ясування причин неможливості вильоту на відпочинок позивач 1 - ОСОБА_1 зверталась 05.10.2020 з листом до відповідача, як туроператора для отримання інформації про суму внесених турагентом коштів.

У письмовій відповіді від 27.10.2020 відповідач повідомив позивача 1 про те, що фізична особа - підприємець ОСОБА_4 на підставі рахунків ТОВ «Джоін Ап!» за туристичні послуги за заявкою № 1991937 було сплачено 9 972,30 грн, інших коштів для оплати туристичних послуг за вказаною заявкою не надходило. За заявкою № 1991937 туроператором здійснено оплату готельних послуг агенту приймаючої сторони у розмірі, що еквівалентно 550 дол. США. На рахунку ТОВ «Джоін Ап!» відсутній залишок коштів за заявкою № 1991937.

Судом встановлено, що письмовими претензіями від 15.12.2020 позивач 1 зверталась до відповідача та третьої особи про розірвання договору про надання туристичних послуг та повернення всієї суми сплачених коштів за ненадані послуги.

Як зауважили в судовому засіданні позивачі, відповідач на вищезгадану претензію не відреагував, а третя особа, якій дана претензія була вручена особисто повернула ОСОБА_1 сплачені кошти за ненадані послуги у розмірі 32 295,00 грн.

2. Мотивувальна частина

Позиція суду

(1) Оцінка аргументів учасників справи

(1.1) Щодо позовних вимог про стягнення 100 % вартості ненаданих послуг

Встановивши вищевикладені обставини, надавши їм належну правову оцінку суд дійшов наступних правових висновків.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, встановлених у цій статті.

Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Частиною першою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Згідно із статтею 5 Закону України «Про туризм» туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність. Туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 32 295,00 грн - 100 % вартості ненаданих послуг, позивачі посилаються на пункт одинадцятий частини першої статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, відповідно до пункту одинадцятого частини першої статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з частини другої статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» суми штрафів зараховуються до державного бюджету.

Тлумачення змісту зазначеної норми закону приводить до висновку, що приписи пункту одинадцятого частини першої статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» не регулюють відносин цивільно - правового характеру, зокрема щодо стягнення ста відсотків вартості послуг з туроператора на користь позивача.

Наведені висновки підтверджуються і судовою практикою, зокрема постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.08.2020 у справі №813/4143/16, предметом розгляду якої було оскарження фізичною особою - підприємцем постанови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держспоживслужби у Львівській області про накладення стягнення у вигляді штрафу на підставі пункту одинадцятого частини першої статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

З урахуванням наведеного, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 32 295,00 грн - 100 % вартості ненаданих послуг слід відмовити з огляду на їх безпідставність та необгрунтованість.

(1.2) Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди

Судом установлено, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язань.

Разом з тим, якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування. Порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів» (частина п`ятнадцята статті 20 Закону України «Про туризм»).

Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини перша, друга статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Таким чином, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Отже, відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Хоча договором про надання туристичних послуг і не передбачено відшкодування моральної шкоди за порушення зобов`язання, однак таке передбачено Законом України «Про захист прав споживачів».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30.09.2020 у справі № 610/2510/18-ц.

Разом з тим, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Як убачається із змісту умов договору про надання туристичних послуг №1991937 від 27.01.2020 туроператор через турагента зобов`язався відповідно до заявки туриста на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт) та турагент укладаючи відповідний договір діяв саме від імені та за дорученням туроператора. Тобто, безпосередньо туроператор контролює діяльність турагента при наданні послуг з реалізації турпродукту шляхом укладення останнім від імені та в інтересах туроператора договору на туристичне обслуговування.

Відтак, судом встановлено, що невиконання умов договору про надання туристичних послуг та анулювання туру перешкодило позивачам реалізувати своє право на заздалегідь запланований та оплачений відпочинок, призвело у свою чергу до розчарування від того, що їх законні очікування не були виправдані, потребувало від останніх додаткових зусиль для повернення оплачених грошових коштів за ненадані туристичні послуги та як наслідок завдало їм моральної шкоди, яка була виражена у душевних стражданнях, переживанні, неможливості нормалізувати свій душевно - психічний стан, сердечний ритм та артеріальний тиск без прийому ліків.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідальність за невиконання умов договору про надання туристичних послуг у разі ануляції туроператором оформленого туру з причини виникнення заборгованості турагента несе туроператор. Правовідносини, які виникли між туроператором та турагентом, не можуть впливати на права туриста, який належно виконав умови договору.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.07.2019 у справі №750/3695/17-ц.

Таким чином, суд дійшов до переконливого висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди на користь кожного з позивачів у розмірі 20 000,00 грн підлягають частковому задоволенню у розмірі 5 000,00 грн на користь кожного з позивачів.

Суд вважає, що стягнення з відповідача на користь кожного з позивачів по 5 000,00 грн моральної шкоди відповідає глибині моральних страждань останніх, з урахуванням засад розумності і справедливості.

Щодо судових витрат

Питання щодо стягнення витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору підлягають вирішенню за правилами статті 141 ЦПК України, згідно частини першої якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

У разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 161/4985/17.

З огляду на часткове задоволення позову та з урахуванням того, що позивачі звільнені від сплати судового збору судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 313,81 грн (5 000,00 грн * 908,00 грн/52 295,00 грн = 86,81 грн; 5 000,00 * 908 грн/20 000,00 грн = 227 грн; 86,81 грн + 227,00 грн = 313,81 грн).

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 19, 23, 28, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джоін Ап!», третя особа: ОСОБА_4 , про захист прав споживачів, відшкодування грошової компенсації за ненадані послуги, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джоін Ап!» (, місцезнаходження: 02121, м. Київ, вул. Харківське шосе, 201-203, літ. 2-А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) 5 000 грн 00 коп. (п`ять тисяч гривень) моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джоін Ап!» (, місцезнаходження: 02121, м. Київ, вул. Харківське шосе, 201-203, літ. 2-А) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) 5 000 грн 00 коп. (п`ять тисяч гривень) моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джоін Ап!» (, місцезнаходження: 02121, м. Київ, вул. Харківське шосе, 201-203, літ. 2-А) на користь держави 313 грн 81 коп. (триста тринадцять гривень вісімдесят одна копійка) судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення - 28.05.2021.

Суддя І.М. Банасько