1Справа № 335/2740/21 2/335/1598/2021
02 червня 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участі секретаря Деркач А.А. розглянувши, у порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -
Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Дерев`янко І.О., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.
В обґрунтування позову зазначила, що вона з 2013 року перебувала у стосунках з ОСОБА_2 притаманних шлюбу та у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син: ОСОБА_3 , який проживає з позивачкою. Відносини між позивачкою та відповідачем стали псуватися, в сім`ї почалися постійні непорозуміння, не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Відповідач не забезпечував матеріально родину. Спільне життя з відповідачем не склалося. Позивачка прикладає максимум зусиль з метою належного піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток сина, але на сьогоднішній день їх син потребує постійного догляду, у зв`язку з чим позивачка позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та їх дитину належним чином. Позивачка має на утриманні дитину інваліда ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом ДЦП, спастичеська гемиплагія з порушеннями функцій. ЗПРР. ЧАДЗН. Симпоматична епілепсія, генералізовані судомні напади. Також зазначила, що вона отримує соціальні виплати на дитину інваліда у розмірі 4119,80 грн., однак цієї допомоги позивачці не достатньо для утримання дитини, яка потребує постійної медичної підтримки, дієтичного харчування, реабілітації, тощо. Крім того, зазначила, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати сина, оскільки відповідач працює у ПАТ «Запоріжсталь» та отримує заробітну плату.
Враховуючи те, що взаємної згоди щодо розміру та порядку виплати аліментів між сторонами не досягнуто, ОСОБА_1 звернулася до суду та просить суд стягнути з відповідача на свою користь, аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, та на своє утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною 18 річного віку.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини у порядку спрощеного позовного провадження та призначено у справі судове засідання.
14.04.2021 від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити позов ОСОБА_1 частково та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання позивачки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно і до досягнення дитини ОСОБА_3 шести років. При цьому, зазначив, що на даний час він працює. Після припинення спільного проживання з позивачкою він у добровільному порядку надавав та надає матеріальну допомогу у вигляді аліментів їх спільній дитині, що розраховувалося ним приблизно 1/4 його заробітку на місяць. Проте його рівень заробітку, з урахуванням стану його здоров`я, житлово-побутових умов та загальнолюдських потреб, не дозволяє йому сплачувати аліменти на більш високому рівні. Також, звертає увагу суду, що обов`язок по утриманню дитини є спільним для обох батьків.
20.04.2021 від позивачки ОСОБА_1 на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги, відповідач за станом здоров`я може утримувати свою дитину, відповідачем не надано доказів наявності у платника аліментів обставин, що мають істотне значення для зменшення заявлених позивачем розміру аліментів.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дерев`янко І.О. надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, без фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, без фіксації судового процесу, відповідно до якої позовні вимоги визнає частково, з підстав зазначених у його відзиві.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.
У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 24.06.2015 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 295. (а.с.4).
Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні після припинення сумісного проживання з відповідачем, з лютого 2021 року, що не заперечується сторонами.
Відповідно до медичних документів, досліджених судом, встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом, що підтверджується наступними документами, а саме: випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 656 (неврологічне відділення), згідно якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має діагноз: ДЦП, спастичеська геміплегія з порушенням функцій. ЗПРР. ЧАДЗН. Дитина хворіє з дитинства.; довідкою № 19 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 03.06.2020, згідно якої встановлено, що ОСОБА_3 потребує домашнього догляду; випискою із медичної карти хворого ОСОБА_3 від 18.01.2021; медичним висновком №12 від 19.02.202, згідно якого ОСОБА_3 є дитиною інвалідом віком до 18 років; випискою із медичної карти хворого ОСОБА_3 від 18.01.2021; випискою із генетичної карти від 02.02.2018 виданої КЗОЗ Харківського міжобласного спеціалізованого медико-генетичного центру; копією посвідчення серії НОМЕР_2 виданого УПСЗН ЗМР по Заводському району, згідно якого ОСОБА_1 є матір`ю дитини інваліда ОСОБА_3 (а.с.7-8, 9, 10, 15, 88, 91). Для нього складена індивідуальна програма реабілітації дитини-інваліда №42 від 12.03.2021. (а.с.11-14).
Таким чином, аналізуючи вказані медичні документи у сукупності, встановлено, що дитина потребує відповідного постійного догляду у вигляді обстеження, лікування, реабілітації, харчування тощо, що також потребує матеріальних затрат.
Отже, через фізичний стан та стан здоров`я дитини ОСОБА_3 , який потребує відповідного догляду, позивач не має змоги працевлаштуватися та отримувати доходи для належного забезпечення дитини та себе.
Також встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПСЗН ЗМР по Заводському району та отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю підгрупи А, що підтверджується довідкою УПСЗН ЗМР по Заводському району № 1224/08-13 від 11.03.2021. (а.с. 92).
Водночас, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, офіційно працевлаштований у ПАТ «Запоріжсталь» та отримує дохід у вигляді заробітної плати у середньому у розмірі 22 116,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи ПАТ «Запоріжсталь» від 06.04.2021 №16/1083, за період жовтень 2020 року по березень 2021 року. (а.с.53, 54).
У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Як встановлено судом, батько проживає окремо від сина ОСОБА_3 , а тому відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, має обов`язок брати участь в його утриманні.
Законодавчим положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України, закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги, стан здоров`я і матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я, матеріальне становище відповідача (батька дитини).
Так, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших непрацездатних осіб та має відповідний дохід, зазначений вище. Отже, відповідач ОСОБА_2 має достатній заробіток для утримання своєї дитини та, з урахуванням стану здоров`я дитини, яка є інвалідом, має можливість сплачувати аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів.
Доводи відповідача щодо неможливості надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів у розмірі 1/3 частини від його доходів, з урахуванням стану його здоров`я, житлово-побутових умов та загальнолюдських потреб, суд вважає неспроможними, оскільки відповідач має достатній рівень доходу, а розмір аліментів у розмірі ј частини від доходу відповідача, на якому він наполягає, на переконання суду, не буде достатнім для забезпечення її матеріального утримання задля її гармонійного розвитку, з урахуванням стану здоров`я дитини, яка є дитиною з інвалідністю, та яка потребує регулярного проходження дороговартісних курсів лікування, реабілітації тощо.
При цьому, вимога позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитиниу заявленій частці, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягає задоволенню, оскільки не обґрунтована позивачем.
Отже, суд враховуючи викладене, доходить висновку за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду, відповідно до ст.191 СК України, і до досягнення дитиною 18 років. Датою подачі позову про стягнення аліментів на утримання дитини є 10.03.2021 (направлення позивачем даного позову до суду, згідно поштового штемпелю), тому саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, яка доглядає за дитиною з інвалідністю, у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною 18 років, то слід зазначити наступне.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ч.3 ст.84 Сімейного кодексу України закріплено право дружини, у разі проживання з нею дитини, яка має вади фізичного або психічного розвитку, на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.
Розмір аліментів на утримання одному з подружжя визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу.
Враховуючи, що відповідач є батьком дитини - інваліда, яка мешкає разом із матір`ю ОСОБА_1 , тобто позивачем по справі, та не може обходитися без стороннього догляду, відповідач має можливість сплачувати аліменти, суд вважає вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_1 у розмірі 2 000,00 грн. до досягнення дитиною шести років, такими що підлягають задоволенню, що буде відповідати нормам ч.3 ст. 84 СК України.
Вимога позивача про стягнення аліментів на її утримання у вказаному розмірі до досягнення дитиною 18 річного віку не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено достатніми доказами обставин, що свідчать про те, що дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду.
Відтак, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення сином повноліття та на утримання дружини у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно і до досягнення сином шестирічного віку, до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з дня подачі позову до суду, з 10.03.2021.
У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у дохід держави у розмірі 1 816,00 грн. (за дві окремі вимоги).
Керуючись ст.ст. 80, 84, 180-183, 191 СК України, ст.ст.12, 13, 141, 263, 265, 430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду, з 10.03.2021, і до досягнення сином повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 коп., щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, з 10.03.2021, і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шестирічного віку, до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп.
В іншій частині вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Повне судове рішення складено 02.06.2021.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення повного судового рішення, апеляційної скарги, через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ІПН НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ).

Суддя І.А. Крамаренко