Справа № 274/4160/20 Провадження № 2/0274/399/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.21 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за позовомАкціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", представником якого є Гребенюк О.С.,
доОСОБА_1
простягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 р. Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 26.11.2009 р. станом на 02.04.2020 р. у розмірі 40 339,87 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує зобов`язань за зазначеним договором.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона також просить застосувати позовну давність, посилаючись на те, що він дійсно використав весь кредитний ліміт у розмірі 2 000,00 грн. у серпні 2016 р. і з того часу карткою більше не користувався.

Заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору у порядку, передбаченому статтею 174 Цивільного процесуального кодексу України, а саме - у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, ОСОБА_1 не подав.

Судом з`ясовано, що 26.11.2009 р. ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі - Заява), зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну карту Кредитка "Універсальна", у цей же день йому була видана відповідна картка № НОМЕР_1 , що також підтверджується довідкою б/д Банка, з якої вбачається, що у подальшому ОСОБА_1 видавалось ще три кредитні картки, термін дії останньої з них закінчувався у січні 2018 р. (а. с. 37, 36).

Як вбачається з Заяви, ОСОБА_1 погодився з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між нею та Банком договір про надання банківських послуг, вона ознайомлена з цим договором до його укладення та згоден з його умовами.

Також 26.11.2009 р. ОСОБА_1 підписав довідку про умови кредитування з використанням Кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", у якій, зокрема, передбачено, строк та розмір погашення кредиту, неустойку, а саме - пеню та штраф, за несвоєчасне погашення заборгованості (а. с. 38).

З розрахунків заборгованості за договором № б/н від 26.11.2009 р. випливає, що Банк вважає, що станом на 02.04.2020 р. заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 40 339,87 грн., та складається з тіла кредиту - 3 369,25 грн., відсотків, нарахованих на прострочений кредит за статтею 625 Цивільного кодексу України, - 1 176,80 грн., пені - 33 396,68 грн., штрафів - 500,00 грн. (фіксована частина) та 1 897,14 грн. (процентна складова) (а. с. 7 - 14).

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , випливає, що максимальний кредитний ліміт, який було встановлено за Заявою, становив 2 000,00 грн., його було встановлено 28.11.2015 р. (а. с. 35).

На цю обставину посилається і Банк, обґрунтовуючи позов.

Таким чином ОСОБА_1 не міг отримати кредит у розмірі, більшому ніж 2 000,00 грн.

За таких обставин твердження Банку про те, ОСОБА_1 має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3 369,25 грн. є безпідставним та суперечить підставі позову.

Отримання ж кредиту у розмірі максимального кредитного ліміту (2 000,00 грн.), як випливає з заяви від 02.02.2021 р. ОСОБА_1 , ним визнається, та підтверджуються випискою з його рахунку станом на 06.04.2020 р., з якого вбачається, що в останнє ОСОБА_1 отримав кредит у максимальному розмірі кредитного ліміту у 31.08.2016 р. (а. с. 15 - 34).

З цієї ж заяви та розрахунку також випливає, що після 31.08.2016 р. будь-які операції з грошовими коштами на рахунку ОСОБА_1 не проводились, тобто кредитні кошти він не повертав, інші нарахування здійснювались виключно Банком.

Як встановлено вище, 26.11.2009 р. ОСОБА_1 підписав довідку про умови кредитування з використанням Кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", у якій, зокрема, передбачено строк та розмір погашення кредиту, неустойку, а саме - пеню та штраф, за несвоєчасне погашення заборгованості, за якою ОСОБА_2 зобов`язувався повертати кредитні кошти щомісячно до 25 числа місяця, який йде за звітним у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн. та не більше залишку заборгованості (а. с. 38).

Як було з`ясовано вище, станом на 31.08.2016 р. ОСОБА_1 мав заборгованість за кредитом у розмірі 2 000,00 грн., яку він не погашав.

Тобто, зважаючи на довідку про умови кредитування з використанням Кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", ОСОБА_1 мав погашати цю заборгованість щомісячними платежами у розмірі 7% від неї, тобто по 140,00 грн. щомісячно, а відтак остаточно мав її погасити за п`ятнадцять місяців (перші чотирнадцять місяців - по 140,00 грн., в останній місяць - 40,00 грн.), тобто до 25.11.2017 р.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином ОСОБА_2 має сплатити заборгованість за кредитом (2 000,00 грн.), пеню та штраф.

Разом з тим, здійснюючи розрахунок пені та штрафу, Банк виходив з того, що того, що розмір заборгованості за тілом кредиту становить 3 369,25 грн.., що, як зазначено раніше, є безпідставним, а тому цей розрахунок не може братись Судом до уваги.

При цьому Суд не має спеціальних знань, що б за наявними матеріалами здійснити правильний розрахунок розміру заборгованості ОСОБА_1 за пенею та штрафами.

За змістом частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України, яка підлягає застосуванню в силу частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною другою статті 625 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У Заяві ОСОБА_2 та підписаній нею довідці про умови кредитування з використанням Кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" процентна ставка за прострочення зобов`язання зі сплати кредиту не зазначена, будь-які інші належні докази, які б вказували на зазначення цієї процентної ставки, Банком не подано, а відтак ОСОБА_2 має спалити три проценти річних від простроченої суми (неповернутого кредиту).

Разом з тим, у розрахунку заборгованості цих процентів Банк виходить з того, що розмір заборгованості за тілом кредиту становить 3 369,25 грн. грн., що, як зазначено вище, є безпідставним, а тому цей розрахунок не може братись Судом до уваги.

При цьому Суд не має спеціальних знань, що б за наявними матеріалами здійснити правильний розрахунок відповідної заборгованості ОСОБА_2 .

Підсумовуючи наведене, Суд приходить до висновку, що позов Банку є обґрунтованим в частині вимоги про стягнення на його користь з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом у розмірі 2 000,00 грн., в іншій частині вимог Суд відмовляє у його задоволенні.

Однак ОСОБА_2 просить застосувати позовну давність.

Статями 256 та 257 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Очевидним є те, що Банк довідався про неповернення ОСОБА_2 частини кредиту у розмірі 7% від кредиту або залишку заборгованості 26.09.2016 р., 26.10.2016 р. і так далі, до 26.11.2017 р., а відтак перебіг позовної давності за цими вимогами розпочинався саме з цих дат.

З позовом Банк звернувся 24.06.2020 р. (а. с. 59).

Таким чином Банком було пропущено позовну давність за вимогами про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом за період з 26.09.2016 р. по 24.06.2017 р., тобто у розмірі 1 260,00 грн.

Частинами третьою. та четвертою статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зважаючи на наведене, у задоволенні позову Банку в частині вимоги про стягнення на його користь з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом у розмірі 1 260,00 грн. має бути відмовлено у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено ОСОБА_1 , а відтак стягненню підлягає заборгованість у розмірі 740,00 грн., тобто позов Банка підлягає частковому задоволенню.

На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_1 на користь Банку у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 70,67 грн.

Керуючись статтями 141, 142, 206, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за договором б/н від 26.11.2009 р. станом на 02.04.2020 р., яка складається з тіла кредиту, у розмірі 740,00 грн.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" у якості відшкодування судових витрат 70,67 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут