ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Мазій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, -

встановив:

27 січня 2021 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису щодо кривдника ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви покликається на ту обставину, що вона з кривдником перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2015 року по 11.05.2017 року. Від цього шлюбу мають доньку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою вона разом проживає в АДРЕСА_1 .

Протягом останніх шести років, ОСОБА_3 вчиняє відносно неї із донькою насильство в сім`ї, а відносно заявниці - ще й кримінальні злочини.

Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.08.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за спричинення їй умисного легкого тілесного ушкодження та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.02.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за спричинення їй умисного легкого тілесного ушкодження та призначено покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Між цими судовими процесами вона більше 100 разів зверталася у Володимир-Волинський відділ поліції із заявами, повідомленнями про злочин, вчинений відносно неї ОСОБА_3 . Дані звернення стосувалися як незначної, з точки зору визначеної законодавством суспільної небезпеки, за наслідками яких ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, так і злочинів різного ступеня тяжкості - від погроз завдати тяжкі тілесні ушкодження до проникнення в нічну пору доби в її житло та заволодінням мобільним телефоном, нанесення тілесних ушкоджень їй та її близьким родичам.

Станом на сьогоднішній день, у провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження № 154/2017/19 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 162 КК України, у якому заявниця є потерпілою.

28 січня 2019 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області вже видавався обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 із встановленням йому заборон наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця проживання (перебування) та до заявника, обмеженням спілкування з дитиною за місцем її перебування та навчання у дошкільному навчальному закладі «Вишиванка», заборони особисто або через третіх осіб розшукувати заявника, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Не дивлячись на встановлені заборони ОСОБА_3 порушував умови обмежувального припису, у зв`язку з чим вона зверталась до поліції, однак її заяви були проігноровані.

Постановою Волинського апеляційного суду від 26 березня 2019 року обмеження у приписі були змінені, суд скоротив його дію із 6 місяців до 3 місяців, а разом з тим відмовив у клопотанні щодо обмежень ОСОБА_3 у спілкуванні із спільною дитиною ОСОБА_4 .

Відразу після закінчення дії попередньо встановленого обмежувального припису, ОСОБА_3 продовжив відкрито вчиняти домашнє насильство відносно неї та їхньої дочки. Переслідує заявницю, вчиняє погрози насильницького характеру, публічно ображає, застосовує до неї фізичне насильство, яке проявляється у нанесенні ляпасів, стусанів, штовханні, щипанні, нанесенні тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_3 постійно використовує дочку ОСОБА_4 для побачень з заявницею, під час яких поводить себе протиправно, що спричиняє дитині психологічну травму.

У травні 2019 року вона черговий раз звернулася до суду за видачею обмежувального припису.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 травня 2019 року її заяву задоволено частково та видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 .

Встановлено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладено на нього наступні обов`язки: 1) заборонено наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 ; заборонено наближатися до ОСОБА_1 ближче ніж на 100 метрів; 3) заборонено особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 4) заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановлено строк дії обмежувального припису, що стосується заборон та обмежень, визначених у пунктах 1-4 резолютивної частини рішення, строком на 6 місяців, який слід рахувати з дня ухвалення рішення суду.

Обмежено спілкування з постраждалою дитиною ОСОБА_4 , за місцем її перебування та навчання у дошкільному навчальному закладі «Вишиванка» строком на 1 місяць, який відраховується з дня ухвалення рішення суду.

Постановою Волинського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року апеляційну скаргу заінтересованої особи ОСОБА_3 задоволено. Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 травня 2019 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні її заяви відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26.02.2020 року постанову Волинського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року було скасовано як незаконну. Залишено в силі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 травня 2019 року.

Рішення суду щодо встановлення відносно нього обмежень, ОСОБА_3 не виконує.

ОСОБА_3 практично щодня долає відстань у 18 кілометрів (саме така відстань між містами Нововолинськ, де проживає ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , де вона живе з донькою) для того щоб, як він говорить, «влаштувати заявниці пекло на землі». При кожній першій можливості, кривдник, в тому числі, в присутності доньки ОСОБА_4 за місцем їхнього проживання по АДРЕСА_2 чи переслідуючи її у будь-якому іншому місці, застосовує до неї фізичне та психологічне насильство. Кривдник постійно принижує її, словесно ображає, погрожує, у тому числі щодо третіх осіб, а саме обзиває її батьків, рідну сестру, залякує, вчиняє діяння, спрямовані на обмеження її волевиявлення. Такі дії кривдника викликають у заявниці постійні побоювання за свою безпеку та безпеку її батьків, сестри. Психологічне та фізичне насильство вчинене відносно неї ОСОБА_6 , спричинило їй емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю. Вона постійно перебуває в страху за своє життя та здоров`я. Їй страшно виходити зі свого помешкання не тільки в вечірню пору доби, а й протягом дня, оскільки знає, що ОСОБА_6 постійно слідкує за нею, чекає моменту щоб підловити її на вулиці.

Вважає, що обмеження щодо побачень із ОСОБА_4 слід покласти на кривдника, оскільки в тому є нагальна необхідність. Дитина віком 7 років не в змозі правильно оцінити все що відбувається у навколишньому світі, в тому числі поведінку найрідніших людей, навіть свого батька. ОСОБА_6 постійно використовує доньку ОСОБА_4 для побачення з заявницею, під час яких і поводить себе протиправно, вчиняє домашнє насильство. На відео, долученому до заяви, чітко видно, як ОСОБА_6 у нічний час виламує двері квартири, в якій вони проживають з донькою. Це все спричиняє значний стрес для дитини. За висновками відділу у справах дітей, присутність батька спричиняє дочці ОСОБА_4 психологічну травму.

На її неодноразові звернення до ОСОБА_6 з приводу визначення конкретних днів та годин побачень з донькою без її присутності, останній ніяк не реагує. Більше того, ОСОБА_3 не виконує рішення Нововолинського міського суду Волинської області щодо графіку побачень з дитиною у справі № 165/2839/17.

Із 01.10.2020 року заявник працює продавцем у ФОП ОСОБА_7 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . З моменту влаштування на роботу, ОСОБА_3 майже щодня заходить до неї на роботу та вдається до насильницьких дій відносно неї: ображає, нецензурно висловлюється, штовхає, викручує руки. Все це відбувається на очах її колег по роботі, що негативно впливає на її стосунки з ними.

Враховуючи все вищенаведене, враховуючи поведінку кривдника щодо недотримання порядку(невиконання рішення суду) участі в вихованні доньки ОСОБА_4 як підставу в майбутньому в будь який момент з`являтися у помешканні де вона проживає для вчинення домашнього насильства; ризики настання насильства в майбутньому, з врахуванням того, що такі є достатньо високими, враховуючи протиправну поведінку ОСОБА_6 відносно неї із донькою протягом багатьох років, просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покласти на нього наступні обов`язки: 1.Заборонити наближатися ближче ніж на 500 (п`ятсот) метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а також, місця роботи: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: вул. Ковельська, 105, м. Володимир-Волинський, Волинська область. 2.3аборонити наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до ОСОБА_1 . 3.Обмежити спілкування з постраждалою дитиною, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем її перебування, та навчання у Загальноосвітній школі №5 ім. Анатолія Кореневського, за адресою:вулиця Луцька, 241, Володимир-Волинський, Волинська область. 4.3аборонити особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. 5.Заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Встановити строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців, який рахувати з дня ухвалення судового рішення.

27 січня 2021 року відкрито провадження у справі.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, подала суду заяву про розгляд її заяви у її відсутності, просить заяву задовольнити з викладених у ній підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_3 двічі викликався для участі у розгляді даної заяви, однак в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, заперечень та клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Дослідивши та оцінивши всі докази в сукупності суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наданими заявницею судовими рішеннями у справі за її заявою про видачу обмежувального припису щодо кривдника ОСОБА_3 встановлено наступне.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 з кривдником ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2015 року по 11.05.2017 року. Від цього шлюбу мають доньку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою вона разом проживає в АДРЕСА_1 .

Протягом останніх шести років, ОСОБА_3 вчиняє відносно неї із донькою насильство в сім`ї, а відносно заявниці - ще й кримінальні злочини.

Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.08.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за спричинення їй умисного легкого тілесного ушкодження та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.02.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за спричинення їй умисного легкого тілесного ушкодження та призначено покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 даного Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Таким чином, відповідно до вищевказаного Закону, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 28 січня 2019 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області вже видавався обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 із встановленням йому заборон наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця проживання (перебування) та до заявника, обмеженням спілкування з дитиною за місцем її перебування та навчання у дошкільному навчальному закладі «Вишиванка», заборони особисто або через третіх осіб розшукувати заявника, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Не дивлячись на встановлені заборони ОСОБА_3 порушував умови обмежувального припису, у зв`язку з чим вона зверталась до поліції, однак її заяви були проігноровані.

Відразу після закінчення дії попередньо встановленого обмежувального припису, ОСОБА_3 продовжив відкрито вчиняти домашнє насильство відносно неї та їхньої дочки. Переслідує заявницю, вчиняє погрози насильницького характеру, публічно ображає, застосовує до неї фізичне насильство, яке проявляється у нанесенні ляпасів, стусанів, штовханні, щипанні, нанесенні тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_3 постійно використовує дочку ОСОБА_4 для побачень з заявницею, під час яких поводить себе протиправно, що спричиняє дитині психологічну травму.

У травні 2019 року вона черговий раз звернулася до суду за видачею обмежувального припису.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 травня 2019 року її заяву задоволено частково та видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 .Встановлено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладено на нього наступні обов`язки: 1) заборонено наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 ; заборонено наближатися до ОСОБА_1 ближче ніж на 100 метрів; 3) заборонено особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 4) заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановлено строк дії обмежувального припису, що стосується заборон та обмежень, визначених у пунктах 1-4 резолютивної частини рішення, строком на 6 місяців, який слід рахувати з дня ухвалення рішення суду.

Обмежено спілкування з постраждалою дитиною ОСОБА_4 , за місцем її перебування та навчання у дошкільному навчальному закладі «Вишиванка» строком на 1 місяць, який відраховується з дня ухвалення рішення суду.

Рішення суду щодо встановлення відносно нього обмежень, ОСОБА_3 не виконував.

Заявниця вказує, що ОСОБА_3 практично щодня долає відстань у 18 кілометрів (саме така відстань між містами Нововолинськ, де проживає ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , де вона живе з донькою) для того щоб, як він говорить, «влаштувати заявниці пекло на землі». При кожній першій можливості, кривдник, в тому числі, в присутності доньки ОСОБА_4 за місцем їхнього проживання по АДРЕСА_2 чи переслідуючи її у будь-якому іншому місці, застосовує до неї фізичне та психологічне насильство. Кривдник постійно принижує її, словесно ображає, погрожує, у тому числі щодо третіх осіб, а саме обзиває її батьків, рідну сестру, залякує, вчиняє діяння, спрямовані на обмеження її волевиявлення. Такі дії кривдника викликають у заявниці постійні побоювання за свою безпеку та безпеку її батьків, сестри. Психологічне та фізичне насильство вчинене відносно неї ОСОБА_6 , спричинило їй емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю. Вона постійно перебуває в страху за своє життя та здоров`я. Їй страшно виходити зі свого помешкання не тільки в вечірню пору доби, а й протягом дня, оскільки знає, що ОСОБА_6 постійно слідкує за нею, чекає моменту щоб підловити її на вулиці.

Вважає, що обмеження щодо побачень із ОСОБА_4 слід покласти на кривдника, оскільки в тому є нагальна необхідність. Дитина віком 7 років не в змозі правильно оцінити все що відбувається у навколишньому світі, в тому числі поведінку найрідніших людей, навіть свого батька. ОСОБА_6 постійно використовує доньку ОСОБА_4 для побачення з заявницею, під час яких і поводить себе протиправно, вчиняє домашнє насильство. На відео, долученому до заяви, чітко видно, як ОСОБА_6 у нічний час виламує двері квартири, в якій вони проживають з донькою. Це все спричиняє значний стрес для дитини. За висновками відділу у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, присутність батька спричиняє дочці ОСОБА_4 психологічну травму.

На її неодноразові звернення до ОСОБА_6 з приводу визначення конкретних днів та годин побачень з донькою без її присутності, останній ніяк не реагує. Більше того, ОСОБА_3 не виконує рішення Нововолинського міського суду Волинської області щодо графіку побачень з дитиною у справі № 165/2839/17.

Із 01.10.2020 року заявник працює продавцем у ФОП ОСОБА_7 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . З моменту влаштування на роботу, ОСОБА_3 майже щодня заходить до неї на роботу та вдається до насильницьких дій відносно неї: ображає, нецензурно висловлюється, штовхає, викручує руки. Все це відбувається на очах її колег по роботі, що негативно впливає на її стосунки з ними.

Враховуючи все вищенаведене, враховуючи поведінку кривдника щодо недотримання порядку(невиконання рішення суду) участі в вихованні доньки ОСОБА_4 як підставу в майбутньому в будь який момент з`являтися у помешканні де вона проживає для вчинення домашнього насильства; ризики настання насильства в майбутньому, з врахуванням того, що такі є достатньо високими, враховуючи протиправну поведінку ОСОБА_6 відносно заявниці із донькою протягом багатьох років, є всі правові підстави видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 .

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 350-1 - 350-6, 350-8, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 строком на 6 (шість) місяців, яким встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покласти на нього наступні обов`язки:

1.Заборонити наближатися ближче ніж на 500 (п`ятсот) метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а також, місця роботи: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: вул. Ковельська, 105, м. Володимир-Волинський, Волинська область.

2.3аборонити наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до ОСОБА_1 .

3.Обмежити спілкування з постраждалою дитиною, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем її перебування, та навчання у Загальноосвітній школі №5 ім. Анатолія Кореневського, за адресою: вулиця Луцька, 241, Володимир-Волинський, Волинська область. 4.3аборонити особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. 5.Заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців, який рахувати з дня ухвалення судового рішення.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Володимир-Волинський районний відділ поліції ГУНП у Волинській області для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 на профілактичний облік, а також відповідні органи виконавчої влади за місцем проживання заявника.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області О.В. Лященко