ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/968/20
"19" січня 2021 р. смт Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Дудки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, -
20.07.2020 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.
04.08.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.
05.11.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.
Позивач надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судові засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про місце, час і день слухання справи, що підтверджується поштовими відправленнями, які повернулися до суду із відмітками: «10.09.2020, 15.10.2020, 08.12.2020 доставлено особисто», довідками про доставку sms-повідомлення про виклик до суду. Клопотань про розгляд справи за його участі або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Правом подачі відзиву не скористався.
При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи.
Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).
У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.
Судом встановлено і це вбачається з копії рішення суду від 13.03.2013 у цивільній справі № 2/0187/123/13, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення повноліття ОСОБА_3 , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 31 січня 2013 року.
Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2020, що набрало законної сили 26.11.2020 ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 16 237,67 грн. за несвоєчасну сплату аліментів, нарахованих у період з 01 квітня 2019 року по 01 січня 2020 року.

Згідно довідки - розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 має заборгованість по виконавчому листу № 2/0187/123/13 виданого 05.09.2013, станом на 01.07.2020 в сумі 81 322,84 грн. Між тим, як вбачається з даного розрахунку, сума коштів, яка підлягала стягненню станом на 01.07.2020 складала 100 696,84 грн.(в тому числі за період з 01.01.2020 по 01.07.2020 всього нараховано аліментів на суму 7 080, 88 грн.), при цьому за вказаний період виконавцем стягнуто аліментів в розмірі 19 374,00 грн. (100 696,84 -19 374,00= 81 322,84). Таким чином, розмір заборгованості за несплаченими аліментами за період з 01.01.2020 по 01.07.2020 залишився в розмірі 1 695,54 грн.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

За умовами, встановленими ч. 1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Відповідно до ст. 196 СК України та п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

У постанові від 12 вересня 2018 року Верховний суд України при аналогічних обставинах справи дійшов правового висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?р=(А 1 х 1 %Q1 )+(А2х 1 %Q2)+ (Аnх 1 %Qn), де:

?р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

Аn - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Саме така правова позиція була підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14- 37цс18), яку суд, відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, враховує у даній справі, оскільки вона є аналогічною за своїми обставинами справи.

З урахування правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц загальний розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, що сформовано станом на 01.07.2020 з урахуванням заборгованості по аліментам, що нараховані за період з 01.01.2020 по 01.07.2020 (з застосуванням обмеження розміру пені ста відсотками заборгованості по аліментам та обрахунку розміру пені з розрахунку днів, за яку вона утворилася) складається 1 113,35 грн., що обраховано наступним чином:

ПеріодРозмір ЗаборгованостіКількість днів, за які нарахована пеняРозмір пені (грн.)
Січень 2020662,531531 013,67
Лютий 202001220
Березень 20200920
Квітень 202074,676145,54
Травень 2020174,673154,14
Червень 2020783,670

Таким чином загальний розмір заборгованості за пенею обрахованої відповідно до сформованої заборгованості за несплату аліментів, які нараховані за період з 01.01.2020 по 01.07.2020, складає 1 113,35 грн.

Судом встановлено, що відповідач вчасно і в повному обсязі аліменти на утримання доньок не сплачував, жодних належних та допустимих доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини суду не надав, як і не надав докази того, що розрахунок позивача не відповідає дійсній сумі заборгованості.

Положеннями ч. 1ст. 196 СК України визначено, що розмір пені, що стягується не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.

Отже підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягає пеня, яка не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам, заборгованість за якими сформована за період з 01.01.2020 по 01.07.2020, тобто, в сумі 1 570, 03 грн., а тому позов слід задовольнити частково стягнувши з відповідача вказаний розмір пені.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264, 280-283 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІНН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_2 ) пеню в розмірі 1 113, 35 грн. (одна тисяча сто тринадцять грн. 35 коп.) за несвоєчасну сплату аліментів, нарахованих у період з 01 січня 2020 року по 01 липня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.) на користь держави.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха