ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2021 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участі секретаря судового засідання Лазоренко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», третя особа ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування,
11 грудня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного товариства «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», третя особа ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування.
14 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначене підготовче судове засідання на 4 березня 2021 року.
Також, ухвалою від 14 січня 2021 року задоволене клопотання позивача про витребування доказів копію розрахунку вартості матеріального збитку транспортного засобу BMW 520 I державний номерний знак НОМЕР_1 за страховою подією від 27.03.2019 року за полісом страхового відшкодування № АМ 6598778.
30 березня 2021 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та призначене справу до судового розгляду по суті на 21.05.2021.
Представник позивача у судове засідання з`явився. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись судом належним чином шляхом надіслання ухвал та повісток рекомендованими листами із повідомленнями.
Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, шляхом надіслання ухвал та повісток рекомендованим листами із повідомленнями. Пояснень щодо суті спори не надавались.
З урахуванням викладених обставин, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання).
Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
27 березня 2019 року о 15 год.50 хв. в м. Запоріжжя, Прибережна магістраль, біля електроопори № 95, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом RENAULT Megane державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з транспортним засобом BMW 520 I державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 який рухався у попутному напрямку, чим порушила п. 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкодженні, чим завдано матеріальних збитків.
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2019 року у справі №335/4252/19 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. (триста сорок грн. 00 коп.).
На момент настання страхового випадку ДТП, за участю забезпеченого транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» за полісом № АМ6598778, що вбачається з інформації на сайті МТСБУ.
З метою отримання страхового відшкодування Позивачка звернулась до Відповідача.
Листом від 20 травня 2019 року № 585 Відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що з наданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу BMW 520 I державний номерний знак НОМЕР_3 , його власником є фізична особа ОСОБА_3 .
У відповідь на адвокатський запит відносно отримання розрахунку вартості матеріального збитку транспортного засобу BMW 520I державний номерний знак НОМЕР_1 за страховою подією від 27 березня 2019 року за полісом страхового відшкодування №АМ6598778., відповідачем було відмовлено.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.
Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було оформлене на ОСОБА_4 . В особливих примітках цього свідоцтва було встановлено право користування дійсним транспортним засобом у Позивачки. Зазначений у свідоцтві власник транспортного засобу помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем дійсного транспортного засобу була ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину але не оформила, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 03 липня 2020 року ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 636, як спадкоємець ОСОБА_5 . 02.10.2020 року Позивачка отримала за договором дарування № 234/2020/2232/84 у власність транспортний засіб BMW 520I, 2004 року випуску. З моменту оформлення права власності на ОСОБА_4 , в тому числі на момент дорожньо-транспортної пригоди 27.03.2019 року, транспортний засіб знаходився у постійному користуванні позивачки. Дані обставини також підтверджуються полісом обов`язкового страхування цивільної відповідальності АО №6979271, за яким страхувальником є ОСОБА_1 , об`єктом страхування цивільна відповідальність користування ТЗ - BMW 520I, 2004 року випуску, днз НОМЕР_1 .
В письмових поясненнях на позовну заяву Відповідач просить визнати ОСОБА_1 неналежним Позивачем та відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу повністю, у зв`язку із безпредметністю, безпідставності вимоги. Обґрунтовуючи свої пояснення та заперечення відповідач зазначає, що з моменту ДТП від 27.03.2019 р. до 27.03.2020 р. заяв на отримання страхового відшкодування від належного власника пошкодженого транспортного засобу, на момент настання ДТП, в тому числі від Позивача, так і осіб визначених Довідкою про склад спадкоємців ОСОБА_3 на набуття право власності на майно померлому, не подавались, а разом з тим і документів, які б встановлювали право Позивача на отримання в одноосібному порядку страхового відшкодування за завданий збиток рухомому майну.
Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).
Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Положеннями статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.
Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.
Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.
Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.
Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.
Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.
Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.
Пунктом 1.3. Закон визначено, що потерпілі юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.
При дослідженні фактичних обставин та наданих сторонами доказів судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, Позивачка користувалася транспортним засобом, що належав батькові її чоловіка. При цьому, безпосередньо в свідоцтві серія НОМЕР_4 визначено, що позивачка має право користуватися транспортним засобом.
На сьогоднішній час, право власності на транспортний засіб безпосередньо вже зареєстрованим за позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серія НОМЕР_5 .
Вищезазначені обставин свідчать про наявність факту правомірності володіння позивачкою пошкодженим транспортним засобом, а тому має статус потерпілої та має право на страхове відшкодування.
Положеннями статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що «Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
На підставі вищевикладеного нормативного обґрунтування та фактичних обставин вбачається, що Відповідач протиправно відмовив у розгляді заяви щодо виплати Позивачці вартості матеріального збитку пошкодження транспортного засобу BMW 520 I державний номерний знак НОМЕР_1 за страховою подією від 27.03.2019 р. за полісом страхового відшкодування №АМ6598778 та наявні законні підстави для розгляду зави та прийняття відповідного рішення щодо здійснення страхового відшкодування за зазначеною страховою подією.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 7682, 89, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Суддя І.П. Соболєва