Справа № 2-1-5021/10
н/п 4-с/490/55/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участі секретаря судового засідання Ковальової Л.В., представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Гришка П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, зацікавлена особа - ПАТ "ОТП Факторинг Україна", -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває скарга на дії Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

В обгрунтування вимог в скарзі зазначено, що на виконанні у Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2у-1-5021/2010 виданого 18.01.2011 року Центральним районним судом міста миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОТП Банку" боргу в розмірі 488377,15 грн.

В січні 2013 року в ході виконання виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу, було проведено опис та арешт майна ОСОБА_1 , а саме автомобіля ФІАТ, вантажний (мікробус), 2003 року випуску, колір білий, номерний знак НОМЕР_1 , який було вилучено у заявника та передано на стоянку на зберігання для подальшої реалізації в рахунок погашення боргу за виконавчим документом.

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з заявою. в якій просив повідомити про хід реалізації його автомобіля, на що отримав відповідь, що автомобіль знаходиться на реалізації та про результати якої буде повідомлений додатково.

З відповіді на адвокатський запит за №17326 від 02.11.2020 року ОСОБА_1 стало відомо про завершення виконавчого провадження та його знищення 02.11.2020 року. Також в листі зазначено, що за період 2016-2019 роки виконавчий лист по справі №2у-1-5021/2010 виданий 18.01.2011 року Центральним районним судом міста миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОТП Банку" боргу в розмірі 488377,15 грн., на виконання не надходив та на виконанні не перебуває.

За такого, скаржник просить визнати протиправною бездіяльність Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо неповернення вилученого майна автомобіля ФІАТ, вантажний (мікробус), 2003 року випуску, колір білий, номерний знак НОМЕР_1 .

В судовому засіданні представник скаржника зазначив що виконавче провадження було завершене в 2015 році та спірний автомобіль до цього часу не повернутий скаржнику.

Інші особи своїх представників в судове засіданняне не направили, повідомлялися судом про дату, час та місце проведення судового засідання, за такого, враховуючи обмежені строки розгляду даної категорії справ, судове засідання проводиться без участі таких осіб.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи встановив таке.

На виконанні у Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2у-1-5021/2010 виданого 18.01.2011 року Центральним районним судом міста миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОТП Банку" боргу в розмірі 488377,15 грн.

Виконавче провадження було завершено 25.12.2014 року та за період 2016-2019 роки виконавчий лист по справі №2у-1-5021/2010 виданий 18.01.2011 року Центральним районним судом міста миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОТП Банку" боргу в розмірі 488377,15 грн., на виконання не надходив та на виконанні не перебуває.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи заявником оскаржується бездіяльність щодо неповернення вилученого майна, яка мала місце 25.12.2014 року, а саме з дати останнього завершення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі №2у-1-5021/2010 виданого 18.01.2011 року Центральним районним судом міста миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОТП Банку" боргу в розмірі 488377,15 грн.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

Заявник в скарзі зазначає про те, що про наведені обставини йому стало відомо з листа від 02.11.2020 року за вих №17326, натомість не вказуючи коли саме отримав вказаного листа. При цьому, скарга заявником подана лише 18.02.2021 року, тобто більше ніж через шість років після завершення виконавчого провадження та через понад три місяці після ознайомлення з відповідним листом, що не спростовано скаржником.

Згідно ст.120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст.122 ЦПК України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ст.123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок.

Згідно ч.2 ст.448 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Скаржником про поважні причини пропуску строку звернення зі скаргою на дії державного виконавця не зазначено та про поновлення такого строку клопотання не подано, як не зазначено про це представником в судовому засіданні.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Згідно ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається з закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 183 ЦПК України встановлено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За такого, оскільки судом встановлено, що скаржником в скарзі не зазначені відомості, що вимагаються ЦПК України, а саме щодо дотримання встановленого судом 10 денного строку на звернення до суду зі скаргою, так і про поважні причини пропуску строку звернення зі скаргою на дії державного виконавця, крім того не зазначено про необхідність поновлення такого строку, а тому вказана скарга має бути залишена без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9 Конституції України, ст.ст. 10, 120, 122, 123, 126, 183, 258-261, 447-449 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, зацікавлена особа - ПАТ "ОТП Факторинг Україна" залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцятиденного строку шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва.

Суддя О.В. Саламатін