Справа № 278/3607/20
01 червня 2021 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Франчука В. С., розглянувши цивільну справу за позовною заявою Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої державної допомоги, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що відповідачці, яка здійснювала догляд за особою з інвалідністю І групи - ОСОБА_2 , призначено компенсаційні виплати. Позивач вказав, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак відповідачка не повідомила орган праці та соціального захисту населення про факт смерті останнього, у зв`язку з чим відбулася надмірна виплата коштів у сумі 3975,30 грн.
У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь 3975,30 грн надміру виплачених коштів.
Ухвалою суду від 26.01.2021 р. справу було відкрито; розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження.
Ухвалою від 29.03.2021 р. постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити; не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судові засідання не з`явилась, відзив на позов не надала, хоча про розгляд справи повідомлялася своєчасно та належним чином (а.с. 27, 39-40, 50-51).
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
31 березня 2014 року відповідачка звернулася до органу управління праці та соціального захисту населення із заявою про призначення компенсаційної виплати особі, яка здійснює догляд за інвалідом І групи (а.с. 8-10).
08 квітня 2014 року УПСЗН (Житомирський р-н) прийнято рішення про призначення відповідачці компенсації за догляд за особою з інвалідністю І групи (довічно) - ОСОБА_2 з 31 березня 2014 року по 30 червня 2031 року (а.с. 11).
19 грудня 2018 року, 04 червня 2019 року та 29.11.2019 року відповідачу були направлені повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів на суму 3975,30 грн, однак відповідачка зазначені грошові кошти не повернула (а.с.19-20).
Зі змісту листа № 1206/18/21.23-23 від 30 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (актовий запис про смерть 2393) (а.с. 47).
Відповідно до довідки УПСЗН (Житомирський р-н) про розрахунок отриманої допомоги від 21.05.2021 року ОСОБА_1 були виплачені кошти у сумі 3975,30 грн за період з вересня 2016 року по січень 2018 року (а.с. 48).
Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Правовідносини, які виникли, регулюються Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю" (далі - Закон) та Порядком призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558, в редакції від 29 квітня 2004 року (на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок).
Статтею 2 Закону встановлена категорія осіб, які мають право на соціальну допомогу, а саме: громадяни України, які є дітьми померлого годувальника або досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, і не мають права на пенсію, або є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Пунктом 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558, в редакції від 27 березня 2013 року (далі - Порядок) передбачалося, що непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата (далі - компенсація).
Компенсація призначається на час встановлення групи інвалідності або на час. протягом якого особа, що подала заяву про необхідність отримання соціальних послуг, потребуватиме постійного стороннього догляду (п. 8 Порядку).
Згідно абз. 1 п. 15 Порядку фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні' відшкодувати органам праці та соціального захисту населення надміру виплачені суми.
Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви органу праці та соціального захисту населення, що призначив компенсацію (абз. 2 п. 15 Порядку).
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на те, що на день подачі позову до суду відповідач не виконала зобов`язання по поверненню грошових коштів в добровільному порядку, позов підлягає до повного задоволення.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89 ЦПК України, ст. ст. 16, 1212 ЦК України, Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", Порядком призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558, суд,
Позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації 2102,00 грн сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 11.06.2021 року.
Суддя О. М. Дубовік