Провадження № 6/263/135/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі у залі суду заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області від 28 квітня 2021 року за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, їх вихованні, та визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулися до суду із заявою, в якій просила суд запинити виконання за виконавчим листом № 263/13178/18, виданим 28 квітня 2021 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя та визнати даний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги заяви мотивовані тим, що 29 листопада 2019 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя ухвалено рішення, яким частково задоволений позов ОСОБА_2 та встановлено участь батька у спілкуванні та виховані його неповнолітніх дітей. Постановою Донецького апеляційного суду від 02 червня 2020 року рішення місцевого суду в частині вимог про виховання та спілкування з дитиною ОСОБА_3 скасовано та відмовлено в цій частині позовних вимог, в іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14 квітня 2021 року касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_1 задоволені частково, постанову Донецького апеляційного суду від 02 червня 2020 року скасована, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Проте, 15 травня 2021 року заявник отримала з Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі постанову ВП № 65323529 від 08 травня 2021 року, винесену державним виконавцем Вахновою Т.В. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 263/13178/18, виданим 28 квітня 2021 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя, із зазначенням, що він набрав законної сили 02 червня 2020 року. Заявник вважає, що даний виконавчий лист виданий працівниками суду помилково, а тому не підлягає виконанню, оскільки виданий на підставі рішення суду, яке не набрало законної сили. Посилаючись на наведені обставини та положення ст. ст. 384, 432 ЦПК України, заявник просила вимоги задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, однак від її представника адвоката Харитонової Г.Л. надійшла заява про розгляд порушеного питання за її відсутності, в якій вона просила вимоги задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Державний виконавець Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Вахнова Т.В. до судового засідання не з`явилася, завчасно подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності.

Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося у відповідності до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Виконуючи вимоги ст. ст. 12, 259, 260, 432 ЦПК України, суд встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини.

Судом установлено, що постановою Донецького апеляційного суду від 02 червня 2020 року рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2019 року в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , його вихованні, та визначення способу участі батька у вихованні дитини ОСОБА_3 , та спілкування з ним скасовано та ухвалено нове рішення у відповідній частині. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , його вихованні, та визначення способу участі батька у вихованні дитини ОСОБА_3 та спілкування з ним відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14 квітня 2021 року касаційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволені частково, постанову Донецького апеляційного суду від 02 червня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Проте, 28 квітня 2021 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя виданий виконавчий лист № 263/13178/18 та відповідно 08 травня 2021 року державний виконавець Центрального ВДВС у м. Маріуполі відкрила виконавче провадження.

Відповідно до постанови державного виконавця Центрального ВДВС у м. Маріуполі від 28 травня 2021 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 263/13178/18 закінчено, оскільки рішення суду скасовано постановою Верхового Суду.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 431 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з таких обставин: помилковість видачі виконавчого листа; боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

У справі судом установлено, що виконавчий лист № 263/13178/18, виданий Жовтневим районним судом м. Маріуполя 28 квітня 2021 року на виконання постанови Донецького апеляційного суду від 02 червня 2020 року.

У той же час, судом касаційної інстанції скасовано постанову суду апеляційної інстанції та відповідно справу направлено новий апеляційний розгляд, що свідчить про відсутність на теперішній час рішення суду, на підставі якого вданий виконавчий лист та відповідно про безпідставність видачі даного виконавчого листа і наявність саме тих інших причин (скасування рішення суду апеляційної інстанції касаційним судом), які передбачені ч. 2 ст. 432 ЦПК України для визнання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області від 28 квітня 2021 року, таким, що не підлягає виконанню.

За наведених підстав, заява ґрунтується на вимогах статті 432 ЦПК України, тому підлягає задоволенню.

Також заявником порушується питання про зупинення виконання даного виконавчого листа, однак судом установлено, що 28 травня 2021 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження саме з тих підстав, що наявна постанова Верховного Суду, тому правових підстав для зупинення виконання не має. Керуючись ст. ст. 4, 9 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 3, 4, 5, 12, 259, 260, 432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області від 28 квітня 2021 року задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист, виданий Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області від 28 квітня 2021 року за наслідками розгляду цивільної справи № 263/13178/18 (провадження № 22-ц/804/652/20) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, їх вихованні, та визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними, таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині вимог заяви ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Музика