У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 26.01.2021 року звернувся до суду із заявою про повернення судового збору сплаченого за подання позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця Лукеча О.В., стягувач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», третя особа: Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області вказану позовну заяву та заяву про забезпечення позову залишено без розгляду та повернуто документи.

Розглянувши заяву, оглянувши матеріали справи № 308/10818/20, приходжу до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Лукеча О.В., стягувач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», третя особа: Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця Лукеча О.В., стягувач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», третя особа: Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишено без руху, а ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 грудня 2020 року таку повернуто позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 42 своєї постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року зі змінами, внесеними 25.09.2015, роз`яснив судам, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір").

Вирішуючи питання щодо повернення суми судового збору суд також керується Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства Фінансів України №787 від 03 вересня 2013 року.

Разом з тим, в матеріалах справи № 308/10818/20 відсутні документи про сплату ОСОБА_1 судового збору, оригінали зазначених документів було скеровано ОСОБА_1 за вказаною у позовній заяві адресою її проживання разом з матеріалами позовної заяви після винесення ухвали про повернення позовної заяви, що підтверджується супровідним листом від 14.01.2021 року. Подальша доля оригіналів вказаних документів про сплату судового збору суду невідома.

Відповідно до вищевикладеного, враховуючи що ухвалою судді позовну заяву повернуто позивачу, оригінали документів про сплату судового збору до заяви не додано, відтак приходжу до висновку, що на даний час відсутні підстави для повернення судового збору, тому в задоволенніподаної заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 133, 258-261 ЦПК України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило