ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м.Суми

Справа №589/2729/18

Номер провадження 22-ц/816/67/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - Служба у справах дітей Шосткинської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Служби у справах дітей Шосткинської міської ради

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 вересня 2020 року, ухвалене у складі судді Курбанової А.Р., у приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, повний текст рішення складено 12 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року Служба у справах дітей Шосткинської міської ради звернулась до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Шосткинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є батьками малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти перебували на обліку в службі у справах дітей Шосткинської райдержадміністрації з квітня 2017 року як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах через те, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідачі належним чином не піклувалися про дітей: в будинку, де проживала сім`я, не створені належні санітарно-гігієнічні умови проживання, діти часто залишалися без уваги дорослих, батьки зловживали алкогольними напоями, що ставало причиною конфліктних ситуацій. Умови проживання незадовільні, для виховання та розвитку дітей умови не створені. З відповідачами систематично проводилися профілактичні бесіди, проте робота проведена спеціалістами позитивного результату не дала.

Посилаючись на вказані обставини, просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з відповідачів аліменти згідно ч. 3 ст. 184 СК України (зі змінами) у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; визначити одержувачем аліментів особу, яка буде призначена опікуном дитини, або заклад, де перебуватиме дитина.

Шосткинский міськрайонний суд Сумської області рішенням від 18 вересня 2020 року позов задовольнив частково.

Позбавив ОСОБА_3 батьківських прав відносно дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнув з ОСОБА_3 на користь органу опіки та піклування, дитячої установи або опікуна чи іншої особи, під опікою якого буде перебувати малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустив негайне виконання рішення в цій частині у межах суми платежу за один місяць.

Стягнув з ОСОБА_3 на користь органу опіки та піклування, дитячої установи або опікуна чи іншої особи, під опікою якого буде перебувати малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на його утримання у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустив негайне виконання рішення в цій частині у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні позову до ОСОБА_4 відмовив.

Попередив відповідача ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дітей, передбачені сімейним законодавством, та поклав на орган опіки і піклування Шосткинської міської ради контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

В апеляційній скарзі Служба у справах дітей Шосткинської міської ради, не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_4 , посилаючись на те, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив докази, порушив норми матеріального права, просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з відповідача кошти на їх утримання.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що на їх думку, суд першої інстанції помилково послався на вимоги ст. 19 СК України в частині непогодження з висновком щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 .

Вказує, що як встановлено Актом про факт неможливості передачі дітей батькові, були вчинені всі можливі заходи щодо повернення дітей на виховання батькової ОСОБА_4 , однак місцезнаходження останнього встановити неможливо, по телефону він повідомив, що не має наміру опікуватися дітьми та забирати їх на проживання до себе, тим самим не змінив ставлення до дітей, не виконує покладені на нього батьківські обов`язки.

Згідно заяви опікуна ОСОБА_5 , у якої проживають діти з листопада 2019 року, відповідач жодного разу дітей не відвідував, жодного разу не поцікавився їх життям.

На думку позивача, метою відвідування судових засідань відповідачем було виграти справу, а не повернути дітей, виховувати та утримувати їх, приймати участь в їх житті.

На даний час місце проживання ОСОБА_4 не відоме.

Вважає, що відсутність у ОСОБА_4 роботи, місця постійного проживання, нехтування принципами моралі щодо своїх дітей, фактичне усунення від виконання батьківських обов`язків та неможливість змінити його поведінку та ставлення до дітей є підставами для позбавлення його батьківських прав.

Крім того, зазначає, що належні умови для проживання дітей у відповідача відсутні, також у нього відсутня можливість матеріально їх утримувати та можливість сином ОСОБА_2 , 27 жовтня 2015 року, проходити лікування, яке наразі оплачує опікун. Відповідач зловживає алкогольними напоями. Хоча це і не підтверджується медичною документацією, однак підтверджується актами, довідками, показами свідків та його зовнішнім виглядом.

Наголошує на тому, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Діти не сприймають його як батька, він для них є сторонньою особою.

Від Служби у справах дітей Шосткинської районної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Зазначають, що батько не цікавиться здоров`ям дітей, не надає їм матеріальної допомоги, не збирається забирати їх до себе і виховувати, не повідомляє своєї адреси проживання і не хоче, щоб служба у справах дітей обстежила умови проживання.

Рішення суду в частині вирішення позову щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з ОСОБА_3 не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників Служби у справах дітей Шосткинської міської ради Гришкову О.П., Могильну Г.Ю., Служби у справах дітей Шосткинської районної державної адміністрації Олійник Л.В., які підтримали апеляційну скаргу, представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Шпака Д.Г., який заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 8).

На даний час діти перебувають під опікою рідної тітки ОСОБА_5 .

Згідно акту обстеження умов проживання від 17 січня 2017 року проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3 з сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання задовільні - є місце для сну, іграшки. Мати попереджена про необхідність забезпечити медичне обстеження дитини. Батько проживає окремо (а. с. 9).

Цього ж дня, ОСОБА_3 повідомлено про відповідальність батьків за життя та розвиток дитини (а.с.10).

Згідно листа Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області від 20 січня 2017 року за заявою ОСОБА_4 було проведено перевірку, за результатами якої з ОСОБА_3 проведена профілактична бесіда щодо правильного виховання дитини (а. с. 61).

09 червня 2017 року виконавчим комітетом Чапліївської сільської ради прийняте рішення № 39 щодо попередження ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про відповідальність за неналежні умови проживання малолітнього сина ОСОБА_2 , рекомендовано протягом червня місяця поліпшити умови проживання та оформити соціальну допомогу, а також більше уваги приділяти дитині, зокрема здійснити медичний огляд сина (а. с. 23 - на звороті).

Відповідно до акту обстеження від 22 червня 2017 року родина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживає разом з сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Умови проживання задовільні - дерев`яний будинок, який складається з двох кімнат з пічним опаленням, в будинку в цілому чисто, однак по ліжку розкиданий одяг, постіль та білизна брудна, на підлозі сміття. Оформлена соціальна допомога, батько отримує заробітну плату. В сім`ї задовільний психологічний клімат, проте батьки схильні до вживання алкоголю, мало уваги приділяють вихованню та здоров`ю дитини, син потребує консультації лікаря, оскільки має пухлину на шиї (а. с. 12).

Рішенням виконавчого комітету Чапліївської сільської ради № 56 від 03 серпня 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повторно рекомендовано протягом серпня місяця 2017 року, більше уваги приділяти дитині, зокрема здійснити медичний огляд сина (а. с. 24).

22 серпня 2017 року комісією з питань захисту прав дитини, вирішено попередити відповідачів про відповідальність за життя та здоров`я дитини, а також про можливість позбавлення батьківських прав (а. с. 15).

Як вбачається з акту обстеження від 30 серпня 2017 року родина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживає разом з сином ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Умови проживання задовільні - дерев`яний будинок, який складається з двох кімнат з пічним опаленням, в будинку брудно та відчувається запах цигаркового диму, проте постільна білизна дитини і одяг чисті. Оформлена соціальна допомога, батько отримує заробітну плату. В сім`ї задовільний психологічний клімат, проте батьки схильні до вживання алкоголю, мало уваги приділяють вихованню та здоров`ю дитини, син потребує консультації лікаря-хирурга, оскільки має пухлину на шиї (а. с. 11).

08 травня 2018 року проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3 з малолітніми дітьми ОСОБА_2 і ОСОБА_1 вже за адресою: АДРЕСА_3 . Спільно з ними проживають бабуся дітей та співмешканець ОСОБА_3 - ОСОБА_8 . Умови проживання незадовільні - в кімнатах брудно, постільної білизни немає, іграшки у дітей відсутні, їжа одноманітна та в невеликій кількості. Стосунки в сім`ї доброзичливі, однак мати приділяє мало уваги дітям, вони недоглянуті, брудні та неохайні (а. с. 13).

16 травня 2018 року Шосткинським районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді направлений лист до служби у справах дітей Шосткинської міської ради з проханням вжити необхідних заходів для захисту прав дітей. Так, зі змісту вказаного листа вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , оселилася ОСОБА_3 разом з двома малолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Як зазначено, вказана сім`я потребує постійного контролю, оскільки мати неналежно виконує батьківські обов`язки - безвідповідальна до здоров`я своїх дітей, зловживає алкогольними напоями, в помешканні не створені належні умови для дітей. При цьому під час повторного відвідування ситуація в родині не змінилась (а. с. 16).

Служба у справах дітей Шосткинської районної державної адміністрації 17 травня 2018 року у зв`язку з переїздом ОСОБА_3 до м. Шостка з дітьми, які перебувають на обліку як такі, що опинились у складних життєвих умовах, звернулась до служби у справах дітей Шосткинської міської ради з проханням взяти під контроль умови проживання дітей в цій родині (а. с. 21). У відповідь на цей лист службою у справах дітей Шосткинської міської ради повідомлено, що родина ОСОБА_3 з 2017 року знаходиться під наглядом служби. Відвідується за всіма новими адресами проживання та з матір`ю постійно проводиться профілактична та роз`яснювально-вихована робота. Остання неодноразово попереджена про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків і можливість позбавлення батьківських прав (а. с. 22).

18 травня 2018 року КЛПЗ «Шосткинська дитяча лікарня» звернувся з листом до центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Шосткинської міської ради та служби у справах дітей Шосткинської міської ради з проханням надати допомогу по забезпеченню дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 нормальних умов життя і розвитку, з огляду на те, що такі з 08 травня 2018 року по 16 травня 2018 року знаходились на стаціонарному лікуванні у дитячій лікарні, а 17 травня 2018 року сім`ю вдома відвідали дільничний лікар та медсестра, при цьому виявили в житлі антисанітарні умови, відсутність холодильника, постільної білизни та їжі. При цьому мати ОСОБА_3 12 травня 2018 року отримала соціальну допомогу на дітей, однак зі слів баби грошей у них немає. На час огляду діти були з бабою, мати вдома відсутня, остання не виконує належно своїх батьківських обов`язків (а. с. 20).

З листа Шосткинського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 12 червня 2018 року вбачається, що за весь період роботи з сім`єю, ОСОБА_3 проявила себе безвідповідальною, легковажною, на зауваження та рекомендації реагувала грубо або агресивно, запропоновану допомогу не сприймала або ігнорувала, змінювати свій спосіб життя та самостійно долати труднощі не намагалася. Чоловік ОСОБА_4 долею дітей не цікавився, допомоги не надавав (а. с. 17).

Згідно характеристики, наданої 14 червня 2018 року виконавчим комітетом Чапліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області, ОСОБА_3 проживала в с. Чапліївка без реєстрації, разом з чоловіком ОСОБА_4 та дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . ОСОБА_3 не займалася належним чином вихованням дітей, не забезпечувала їм нормального догляду, харчування, санітарно-гігієнічних умов проживання, не стежила за їхнім одягом, безвідповідально поставилася до стану здоров`я сина ОСОБА_2 , зловживає алкоголем, не усвідомлює міру відповідальності за свій спосіб життя. Протягом останнього часу ОСОБА_3 з дітьми переїхала проживати за іншою адресою (а. с. 18).

З характеристики, наданої 14 червня 2018 року виконавчим комітетом Чапліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області, вбачається, що ОСОБА_4 є батьком чотирьох дітей, з них двоє старших проживають разом з матір`ю в м. Шостка, а інші двоє зареєстровані разом з ним в с. Чапліївка, однак останнім часом разом з матір`ю ОСОБА_3 за даною адресою не проживають та батьку не відомо місце їх проживання. У період спільного проживання з ОСОБА_3 батько возив сина ОСОБА_2 на лікування у м. Київ, проте забезпеченням побутових умов дітей займався на неналежному рівні, діти не отримували повного матеріального забезпечення. Часто в сім`ї виникали конфліктні ситуації, спричинені вживанням алкоголю (а. с. 19).

18 червня 2018 року листом Служба у справах дітей Шосткинської районної державної адміністрації повідомила службу у справах дітей Шосткинської міської ради про перебування дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на обліку, як таких, що опинились у складних життєвих обставинах, через те, що їхні батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання батьківських обов`язків. В березні 2018 року мати з дітьми без попередження переїхала проживати з с. Чапліївка до м. Шостка, де мешкає в буд. АДРЕСА_3 , та в ході перевірки умов проживання дітей за новою адресою знов виявлено відсутність належних умов для життя і розвитку малолітніх: відсутні дитячі спальні місця, дитячий одяг, продукти харчування (а. с. 14).

З актів про обстеження умов проживання від 15 листопада 2018 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , без реєстрації проживає ОСОБА_3 з малолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Умови проживання незадовільні та загрожують життю та здоров`ю дітей - санітарно-гігієнічний стан помешкання не відповідає нормі, в кімнаті будинку вибите скло, в кухні дуже холодно, брудно. Мати залишила дітей в небезпеці, сама вдома відсутня (а. с. 39). Цього ж дня були складені відповідні акти щодо дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як таких, що покинуті (а. с. 40-41).

З 23 листопада 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у комунальному лікувально-профілактичному закладі Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». Батьки станом на 28 березня 2019 року їх жодного разу не відвідали та не телефонували, станом здоров`я дітей не цікавились (а. с. 63).

Як встановлено з листа комунального лікувально-профілактичного закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» від 18 липня 2019 року батьки відвідали дітей один раз - 21 червня 2019 року (а. с. 78).

Крім того, з довідки від 15 січня 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 відвідав дітей у КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» ще й 12 серпня 2019 року, а 15 листопада 2019 року діти вибули на виховання до ОСОБА_5 відповідно до наказу служби у справах дітей Шосткинської міської ради № 71 від 12 листопада 2019 року «Про влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування» (а. с. 99).

Висновком виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 18/181 від 20 червня 2018 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та вирішити питання щодо стягнення аліментів на їх утримання (а. с. 5).

Зі змісту висновку вбачається, що ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, пиячить, не займається вихованням дітей, останні недоглянуті, неохайні, в брудному одязі, постільна білизна у дітей відсутня, в житлі мінімальний запас їжі. ОСОБА_2 потребує обстеження та лікування в Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охматдит» з попереднім діагнозом - пухлина на шиї лімфоміома, однак через безвідповідальне ставлення матері до здоров`я дитини двічі призначене обстеження було пропущене. Батьки часто сваряться, а тому живуть окремо. Батько ОСОБА_4 схильний до вживання алкоголю, не працює, дітям матеріальної допомоги не надає, участі у їх вихованні не приймає, стосунків з родиною не підтримує. Сім`я неодноразово відвідувалась за місцем проживання - умови проживання незадовільні, в будинку брудно, умови для виховання та розвитку дітей не створені. З батьками неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо необхідності виконання рекомендацій лікаря, ведення здорового способу життя, належного виконання батьківських обов`язків, забезпечення дітей необхідним одягом, продуктами харчування, ліками, а також щодо цільового використання коштів, однак робота, проведена службами, позитивного результату не дала.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та стягнення з нього аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою і допускається лише у разі, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, за наявності вини в діях батьків. Суд не погодився з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, та зазначив, що встановлені судом обставини хоча і не спростовують в цілому недостатньо сумлінного виконання ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків по відношенню до його малолітніх дітей, проте в сукупності суттєво знижують ступінь його вини, свідчать про відсутність байдужості до долі дітей та дають суду підстави вважати, що настання позитивних змін у його ставленні до дітей можливе. Відтак дійшов висновку про передчасність застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав та водночас вважав за потрібне попередити ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дітей, передбачені сімейним законодавством, та поклав на орган опіки та піклування Шосткинської міської ради контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до частин 2 та 6 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

У пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні суду першої інстанції відповідач ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову.

Судом було встановлено, що під час спільного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_3 та їх малолітніми дітьми умови проживання були задовільні. ОСОБА_4 працював та утримував родину, та саме він возив сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за рекомендацією служби у справах дітей на обстеження до лікарні в м. Київ. Умови проживання погіршилися вже після того, як мати почала проживати з дітьми окремо від батька. Крім того, батько декілька разів відвідував дітей у дитячому будинку, а в подальшому і за місцем проживання їх у тітки ОСОБА_5 .

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з висновком органу опіки і піклування щодо розв`язання спору в частині вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , надавши йому належну правову оцінку, з якою колегія суддів погоджується.

Питання щодо сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав свідчить про його інтерес до дітей.

Та обставина, що на даний час відповідач не працевлаштований, а відтак не спроможний матеріально утримувати дітей не є безумовною підставою для позбавлення його батьківських прав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час розгляду справи судом першої інстанції є передчасним, оскільки встановлені судом обставини, хоча і не спростовують в цілому недостатньо сумлінного виконання ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків по відношенню до його малолітніх дітей, проте в сукупності суттєво знижують ступінь його вини та свідчать про відсутність байдужості до долі дітей та дають суду підстави вважати, що настання позитивних змін у його ставленні до дітей можливе.

При цьому суд першої інстанції, встановивши певні обставини неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків дійшов вірного висновку щодо попередження ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дітей, передбачені сімейним законодавством, та поклав на орган опіки та піклування Шосткинської міської ради контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до викладу обставин того, що після ухвалення судом рішення про відмову в позбавленні ОСОБА_4 батьківських прав, останній не має наміру забирати дітей, опікуватись ними, місце проживання його встановити неможливо, що свідчить про те, що він не змінив своє ставлення до дітей та не виконує покладені на нього батьківські обов`язки. Проте, в силу приписів ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються та не розглядаються підстави позову, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Служби у справах дітей Шосткинської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 вересня 2020 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2021 року.

Головуючий : Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина