Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1360/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 червня 2021 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Вачко В. І.
з секретарем Деменчук О. Г.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирській області про стягнення неодержаних коштів в порядку спадкування , -
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирській області, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку спадкування неодержану за життя її дідом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошову компенсацію за втрачене домоволодіння АДРЕСА_1 в сумі 101127,23 грн., мотивуючи тим, що відповідачем не виплачена вказана грошова компенсація у зв`язку із відсутністю фінансування.
Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач у додатково поданій заяві просила розглянути справу без її участі.
Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений строк не подав, клопотань не заявляв, в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання позивача, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.
Відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року за №1243 «Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території», дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.
Згідно з п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року за №1243 «Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території» сума компенсації перераховується за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення), що прийнято на підставі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, відділенням Державного казначейства місця відселення на особистий рахунок переселенця або спадкоємця, відкритий ним у будь-якому банку України, у порядку черговості, встановленої райдержадміністрацією (виконавчим органом ради міста обласного значення) з урахуванням дати реєстрації заяви щодо отримання компенсації в обліковому журналі. Контроль та відповідальність за дотриманням черговості покладається на райдержадміністрацію (виконавчий орган ради міста обласного значення). Спадкоємці громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право на грошову компенсацію за втрачене спадкодавцем нерухоме майно, якщо така компенсація була нарахована, але не отримана переселенцем, відповідно до норм Цивільного кодексу України.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем за заповітом померлого є його онука - позивач ОСОБА_1 , яка 20.11.2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину на належне спадкодавцю майно.
Спірні правовідносини виникли з приводу захисту позивачем права власності на спадкове майно, яке складається з грошової компенсації, не отриманої спадкодавцем за життя, виплатити яку відповідач відмовляється.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Неотримана компенсація у розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є майном, власником якого є позивач.
Правовстановлюючими документами на підтвердження права власності позивача на компенсаційну виплату є судові рішення.
Обмеження позивача як власника у здійсненні права власності означає порушення права на мирне володіння майном у розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.
Отже, враховуючи, що позивач успадкував належну спадкодавцю суму грошової компенсації у відповідності до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на її виплату на момент своєї смерті, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача в порядку спадкування неодержаної за життя його діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошової компенсації за втрачене домоволодіння в сумі 101127,23 грн. підлягають задоволенню.
Аналогічна правова позиція щодо тотожних спірних правовідносинах викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18.
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1011,27 грн.
Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 280, 281, 284, 287, 288, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень, -
Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування неодержану за життя її дідом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошову компенсацію за втрачене домоволодіння АДРЕСА_1 в сумі 101127,23 грн.
Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 у відшкодування судового збору 1011,27 грн.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення, подавши заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 10.06.2021 року.
Суддя: В. І. Вачко