КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-з/824/428/2021
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2021 року місто Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Гаращенка Д.Р., Мостової Г.І., із участю секретаря Ткаченко Ю.М., розглянувши матеріали цивільної справи у місті Києві за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» на користь ОСОБА_1 638484 грн. 77 коп., з яких : 632064 грн. 13 коп. - матеріальна шкода; 6420 грн.64 коп. - судові витрати по сплаті судового збору, а також стягнуто на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. 00 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року - без змін.

09 квітня 2021 року до канцелярії Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення по справі додаткового судового рішення ( а.с. 99-100 ).

На обґрунтування заявлених вимог, ОСОБА_1 зазначила про те, що між нею і адвокатам Терновою В.О. був укладений договір №17/09-1 про надання правової допомоги від 17 вересня 2018 року ( а.с. 72 т. 1 ), детальний опис понесених позивачкою витрат наведений в акті приймання-передачі послуг від 03.04.2021 ( а.с. 104-105 т. 2 ).

В заяві позивачка просить ухвалити додаткову постановуу цій справі, щодо стягнення з Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» на її користь судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 36 000 грн.

Суд, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами у межах доводів заяви про ухвалення додаткового судового рішення, вважає за необхідне залишити без задоволення зазначену заяву з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Правовим обгрунтуванням рішення суду другої інстанції за вказаними вимогами необхідно зазначити наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду, позивачка зазначила, що загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які вона понесла у зв`язку із розглядом цієї справи в двох інстанціях: першій інтанції та апеляційній інстанції, становить 36 000 грн.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, позивачкою до заяви було додано копії наступних документів: додаткову угоду №1 від 05 березня 2021 року до договору №17/09-1 про надання правової допомоги від 17.09.2018, акт приймання-передачі послуг від 03 квітня 2021 року за договором №17/09-1 про надання правової допомоги від 17.09.2018 ( а.с. 103, 104-105 т. 2 ).

Крім того, в матеріалах справи містяться договір № 17/09-1 про надання правової допомоги від 17 вересня 2018 року, копія ордера на надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Тарнова В.О., свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльністю №1606 ( а.с. 72, 73 т. 1 ).

Проте, зазначені вище документи, з точки зору суду другої інстанції, не можна вважати належним підтвердженням понесених позивачкою витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до заяви про ухвалення додаткового рішення суду позивачкою не було додано документу, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо) на загальну суму 36 000 грн.

Отже, враховуючи зазначене вище, а саме відсутність в матеріалах справи квитанції до прибуткових касових ордерів, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, що підтверджує сплату позивачкою коштів адвокату Терновій В.О. не дає правових підстав для задоволення заяви.

Таким чином, враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення суду підлягає частковому задоволенню, оскільки за заявленими вимогами необхідно ухвалити додаткову постанову, які ( вимоги ) залишити без задоволення, оскільки позивачкою не було надано суду доказів, які б свідчили про фактичне понесення нею витрат на оплату послуг адвокату Терновій В.О. у розмірі 36 000 грн. за надання адвокатом професійної правничої допомоги.

При цьому, апеляційний суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 76-83, 133, 141, 258, 259, 263, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Ухвалити по справі додаткову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про стягнення з Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» на її користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 36 000 грн. залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Д.Р. Гаращенко

Г.І. Мостова