РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визначити за ним та ОСОБА_2 частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:025:0276, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0226 га, по 1/3 частці земельної ділянки кожному.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що згідно рішення Рівненської міської ради від 30 грудня 2008 року № 2159 йому, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано в приватну спільну сумісну власність безоплатно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель. Право спільної сумісної власності на земельну ділянку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після смерті чоловіка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визначення частки померлого у спільному сумісному майні. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2011 року визначено за ОСОБА_3 1/3 частку у спільному сумісному майні, а саме земельної ділянки площею 0,00753 га по АДРЕСА_1 . Його частка та частка відповідача залишаються не виділеними, що створює перешкоди у користуванні майном.

Ухвалою від 23 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.

В судове засідання сторони не з`явилися.

2 лютого 2021 року представник позивача подала суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Просить справу розглянути за відсутності сторони позивача на підставі наявних доказів та з урахуванням пояснень, викладених у позовній заяві, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

2 лютого 2021 року відповідач подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення на підготовчому засіданні.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд встановив, що земельна ділянка площею 0,0226 га, розташована в АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується рішенням Рівненської міської ради № 2159 від 30 грудня 2008 року та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №294438 від 25 серпня 2009 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2011 року задоволено позов ОСОБА_2 та визначено за ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/3 частку у спільному сумісному майні, а саме земельної ділянки площею 0,00753 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 24 січня 2012 року.

Частки інших співвласників земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визначені, що перешкоджає позивачу реалізувати своє право власності, зокрема право розпорядження часткою у спільному майні.

Відповідно до ч.1 ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно).

Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.1, ч.2 ст.369 ЦК).

Відповідно до ст.361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

За нормами ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і статті 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ст.89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду (п.«г» ч.1 ст.87 ЗК України).

Докази про наявність будь-якої домовленості між співвласниками земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 , щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку у справі відсутні, відтак частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов належить задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 200, 206, 264, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0226 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:025:0276, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, становлять по 1/3 частці кожному.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя