Справа № 308/9673/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Курбатова Д.Л.

за участю :

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 поданим в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04.11.2019 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано шлюб. Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує на те, що відповідач ОСОБА_3 участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Дана обставина негативно позначається на житті родини, та не дозволяє в повному обсязі забезпечити дитину найнеобхіднішим. На даний час дитина знаходиться повністю на утриманні та вихованні позивача. Зазначає, що відповідач проживає окремо, на утриманні інших дітей чи хворих непрацездатних батьків не має.

З посиланням на викладене, позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Вказала на те, що після розірвання шлюбу відповідач пішов проживати з іншою жінкою. Ій стало відомо про хворобу відповідача , у зв`язку з чим вона рік не зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів, проте на даний час він одужав. Вказала на те, що дитина займається додатковими заняттями , обід у школі платний, витрати на дитину збільшуються , а самостійно вона не взмозі утримувати дитину , а тому змушена звернутись до суду. Зазначила, що відповідач працює в Чехії і після звернення нею до суду з позовом, відповідач почав періодично надавати гроші. Просить стягнути із ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 гривень, починаючи із дня подачі цього позову і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечила. Вказала на те, що відповідач не працює за кордоном. Крім того зазначила, що ОСОБА_3 надавав кошти позивачу готівкою.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

16.10.2020 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду позовну заяву залишено без руху.

21.12.2020 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши вступне слово позивача та її представника, заперечення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04.11.2019 року, яке набуло законної сили, шлюб між сторонами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.(а.с.3-4)

У шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.04.2015 року, копія якого приєднана до матеріалів справи.(а.с.6)

Як встановлено судом, позивач разом із сином проживають за адресою АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №556/02-13 виданою Кам`яницькою сільською радою 16.09.2020 року та паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області 21.09.2005 року.(а.с.5,8)

Як встановлено судом, згідно довідки про зареєстрованих осіб №111/02-40 від 01.02.2021 року виданої Оноківською сільською радою, ОСОБА_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входять ОСОБА_6 дружина та ОСОБА_1 інший с/п, копія якої приєднана до матеріалів справи.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема згідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідач ОСОБА_1 свій обов`язок утримувати дитину, що передбачений ст. 180 СК України виконує періодично .

Ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 статті 182 СК України зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 ЗУ „Про державний бюджет України на 2021 рік" затверджено на 2021 рік прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року 2395 гривень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 СК України, надані сторонами докази в підтвердження своїх позовних вимог та заперечень проти позовних вимог, враховує матеріальний стан позивача, відповідача, стан здоров`я відповідача, потреби дитини, та працездатний вік відповідача, розмір отриманих відповідачем доходів, враховує встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, а також покладення обов`язку утримання дитини на обох батьків.

Доводи позивача , що відповідач ОСОБА_3 отримує дохід , оскільки працює за межами України не підтверджені жодними доказами.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я відповідача ОСОБА_3 , який відповідно до виписки з історії хвороби стаціонарного хворого ЗОКЛ від 01.11.2019 року переніс 22.10.2019 року операцію та відповідно до рекомендацій : обмеженя фізичноо навантаження на протязі одного місяця.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, відповідач в порядку ст.188 Сімейного Кодексу України від обов`язку утримувати дитину не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 Сімейного кодексу України між сторонами на даний час не укладено.

Будь - яких інших обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини -права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

З урахуванням викладеного, зважаючи на приписи чинного законодавства, суд приходить до висновку, що для задоволення всіх потреб дитини: калорійного харчування та забезпеченням одягу відповідно до її віку, з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, дійсної участі батька у її утриманні, а також покладення обов`язку утримання дитини на обох батьків, слід визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2 700 (дві тисячі сімсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає приписам ч.1 ст. 184 СК України, таким чином частково задовольняючи позовні вимоги.

Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено.

Окрім того, звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач вказує на те , що витрати на утримання сина значно зросли, син відвідує компютерну школу «ШАГ», відвідує додаткові заняття з математики, англійська мова, секцію карате , виявляє зацікавленість до різних гуртків, які можуть позитивно вплинути на його фізичний та душевний розвиток, це є додаткові витрати, отже позивач фактично просить стягнути з відповідача на її користь окрім аліментів і додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо). Обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) регламентується приписами ст. 185 СК України.

Предметом доказування в справах даної категорії є наявність особливих обставин для понесення додаткових витрат, інших істотних обставин. Спір між батьками щодо розміру додаткових витрат може бути вирішено судом.

Разом з тим позивач з підстав передбачених ст. 185 СК України до суду з позовними вимогами не зверталась.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки з позовом позивач звернулася 21.09.2020 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивач за подання позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України та ст.ст. 182-184 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 подану в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання : АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2700,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду - 21.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 ) на користь держави суму судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання : АДРЕСА_2 )

Відповідач - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 ).

Дата складання повного тексту рішення суду 07.06.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца