П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року м. Київ

Справа № 22-7009 Головуючий у 1-й інстанції: Колдіна О. О.

Унікальний № 752/1349/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Іванової І. В.

Невідомої Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду від 25 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

у с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_4 пред`явив в суд позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «Ліко-житлосервіс», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в якому, з урахуванням зменшених позовних вимог, просив стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду в розмірі 72 680 грн 40 коп., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн та понесені судові витрати (а. с. 3-8, 164, 165).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 липня 2017 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , сталося протікання води через стояк санвузла, що призвело до залиття всієї площі квартири. Того ж дня подано заяву до ТОВ «ЛІКО-ЖИТЛОСЕРВІС» про призначення комісії для складення акту для підтвердження факту залиття, проведення оцінки завданої шкоди.

24 липня 2017 року за результатами обстеження квартири, проведеного комісією призначеною ТОВ «ЛІКО-ЖИТЛОСЕРВІС», складено акт № 1336, в якому зазначено, що в результаті візуального обстеження виявлено залиття квартири АДРЕСА_1 , що сталося внаслідок руйнування різьби ввідного вентиля, перед фільтром грубої очистки холодного водопостачання у санвузлі квартири АДРЕСА_4 вищезазначеного будинку. Також в акті міститься перелік майна пошкодженого під час залиття квартири.

Після отримання Акту позивач звернувся до власників квартири АДРЕСА_4 , з метою врегулювання спору та відшкодування нанесеної йому шкоди, проте власники квартири АДРЕСА_4 відмовились в зв`язку з невизнанням своєї вини у залитті.

05 грудня 2017 року позивачем отримано листа від ТОВ «ЛІКО-ЖИТЛОСЕРВІС» вих. № 2355, в якому зазначалося, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 з квартири АДРЕСА_4 , згідно висновку «Судової незалежної експертизи України» є руйнування ввідного вентиля холодного водопостачання, внаслідок порушення при проведені монтажних робіт ГОСТ 12.2.063-81.

Позивач вказав, що внаслідок залиття квартири йому завдана матеріальна шкода в розмірі 72 680 грн 40 коп., що становить вартість відновлювальних робіт.

Крім матеріальної шкоди позивач зазначає про завдання йому моральної шкоду, яку він оцінює в 10 000 грн, що полягає у зміні способу життя, що пов`язано з відновленням порушеного права внаслідок залиття, необхідністю звертатись до обслуговуючих, експертних організацій та судових органів. Такі дії викликали негативні емоційні переживання, роздратування, створювали відчуття безпорадності.

Рішенням Голосіївського районного суду від 25 серпня 2020 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «ЛІКО-ЖИТЛОСЕРВІС», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_4 в рівних частинах матеріальну шкоду в розмірі 72 680 грн 80 коп., моральну шкоду в розмірі 3 000 грн, суму судового збору в розмірі 756 грн 80 коп., витрати на проведення експертизи 7 850 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити (а. с. 214-219).

Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди на суму 7 000 грн. (10 000 - 3 000) позивачем не оскаржується, а тому у апеляційному порядку в цій частині не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "Ліко-Житлосервіс", адвокат Жидченко К. П., висловила свої заперечення проти її задоволення та вказала, що відповідно до відомостей наявних у матеріалах справи письмових доказів вина ТОВ "Ліко-Житлосервіс" у залитті квартири позивача відсутня, а вина відповідачів, як учасників деліктних правовідносин, не спростована та підтверджується матеріалами справи.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду від 25 серпня 2020 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 18 липня 2017 року в квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 , сталось залиття квартири.

Відповідно до Акту від 24 липня 2017 року, складеного комісією ТОВ «ЛІКО-ЖИТЛОССЕРВІС» за результатами проведення обстеження квартири, залиття сталось внаслідок руйнування різьби ввідного вентиля перед фільтром грубої очистки холодного водопостачання у санвузлі квартири АДРЕСА_4 .

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках (по 1/3 частині кожному).

Внаслідок залиття було пошкоджено підлога в житлових кімнатах, коридорі, санвузлі, дверні коробки.

Відповідно до висновку спеціаліста № ED-1712-1-828.17 за результатами проведення інженерно-технічного дослідження за заявою ТОВ «ЛІКО-ЖИТЛОСЕРВІС» причиною руйнування крану, який слугував для сполучення системи внутрішньо-будинкового холодного водопостачання із системою холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_4 , є виникнення в матеріалі затяжного патрубка крану напруження, яке перевищило границю міцності матеріалу затяжного патрубка.

Поява такого рівня напруження в матеріалі патрубка стала можливою внаслідок комплексної дії в різьбовому з`єднанні затяжного патрубка крану, розтягуючого та згинаючого зусилля, до якого в певний момент додалося зусилля експлуатаційного навантаження в системі водопостачання.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 7344/19-43 від 26 червня 2019 року вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення наслідків залиття квартири АДРЕСА_4 , станом на час проведення дослідження становить 72 680 грн 40 коп.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4 районний суд виходив з того, що вимоги позивача про відшкодування йому матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, у розмірі 72 680 грн 40 коп. є обґрунтованими, доведеними і така шкода підлягає відшкодуванню відповідачами у розмірі, що відповідає розміру їх часток у праві власності на квартиру, тобто в рівних частинах, як власників квартири з якої сталось залиття через несправність сантехнічного обладнання.

Внаслідок пошкодження майна, що належить позивачу на праві власності, останній зазнав емоційних переживань, змінився його спосіб життя, оскільки він повинен був витрачати свій час та зусилля на відновлення свого порушеного права, а тому вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди ураховуючи перенесенні переживання, їх ступінь, враховуючи принцип співмірності та справедливості підлягають задоволенню частково на суму 3 000 грн.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги відповідачів апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, є доведеними.

Висновки суду щодо наявності підстав для покладення на відповідачів обов`язку відшкодувати ОСОБА_4 заподіяні залиттям його квартири збитки відповідають обставинам справи.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а. с. 209-212).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже у сфері дії інституту відшкодування шкоди встановлена презумпція вини особи, яка завдала шкоди. Цій особі надається право спростувати цю презумпцію.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 , ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила бо мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У даній справі та підтвердження факту залиття належної йому квартири ОСОБА_4 надав суду письмовий доказ - акт № 1336 від 24 липня 2017 року (а.с.15).

Відповідно до висновку спеціаліста № ED-1712-1-828.17 за результатами проведення інженерно-технічного дослідження за заявою ТОВ «ЛІКО-ЖИТЛОСЕРВІС» причиною руйнування крану, який слугував для сполучення системи внутрішньо будинкового холодного водопостачання із системою холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_4 є виникнення в матеріалі затяжного патрубка крану напруження, яке перевищило границю міцності матеріалу затяжного патрубка.

Поява такого рівня напруження в матеріалі патрубка стала можливою внаслідок комплексної дії в різьбовому з`єднанні затяжного патрубка крану, розтягую чого та згинаючого зусилля, до якого в певний момент додалося зусилля експлуатаційного навантаження в системі водопостачання.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 7344/19-43 від 26 червня 2019 року вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення наслідків залиття квартири АДРЕСА_4 , станом на час проведення дослідження становить 72 680 грн 40 коп.

Факт події залиття та його причина встановлені районним судом на підставі зазначених вище письмових доказів.

Ураховуючи наведене, доводи апеляційної скарги відповідача щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеності заявлених вимог відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що винну у залитті квартири позивача особу не встановлено та акт про залиття такої інформації не містить відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані з огляду на таке.

З акту № 1336 від 24 липня 2017 року (а.с.15) чітко убачається, що залиття квартири позивача сталося внаслідок руйнування різьби ввідного вентиля, перед фільтром грубої очистки холодного водопостачання у санвузлі квартири АДРЕСА_4 .

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що обов`язок щодо утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньо-будинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій слід відносити до обов`язків виконавця послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій також не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N45, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Отже власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

У даному випадку, висловлюючи аргументи щодо наявності вини ТОВ "Ліко-Житлосервіс" як виконавця/надавача послуг водопостачання, відповідачі помилково ототожнили внутрішньо-будинкові системи із внутрішньо-квартирним обладнанням, до якого належить обладнання у санвузлі квартири відповідачів.

У цій частині районним судом слушно зауважено, що в разі встановлення невідповідності сантехнічного обладнання вимогам державних стандартів відповідачі не позбавлені можливості захистити свої права шляхом пред`явлення вимог до особи, яка здійснила монтаж такого обладнання у належній їм квартирі.

Аргументи апеляційної скарги про те, що при вирішенні справи суд першої інстанції помилково послався на положення п. 3.7. Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій також не можуть бути прийняті у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення та відмови у позові, оскільки таке посилання суду жодним чином не спростовує та не спотворює правильного встановлення: обставин події залиття; особи, винної у залитті; розміру заподіяної залиттям шкоди.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга не містить.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду від 25 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді І. В. Іванова

Т. О. Невідома