Провадження 2/235/605/21
Справа №235/417/21
УХВАЛА

01 лютого 2021 р. м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в особі головуючого - судді Хмельової С.М., при секретарі Лебеденко В.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення частки у сумісному майні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , якому просить:

- припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 яка складається з 1/2 частки двох кімнат - 47-6, 47-7 - загальною площею 59,1 м.кв., у тому числі житлової 35,2м.кв., та частки прихожої 47-1, 1/2 частки ванної 47-2, 1/2 частки туалету 47-3, 1/2 частки кухні 47-4, 1/2 частки шафа 47-5;

- визнати за нею право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 яка складається з 1/2 частки двох кімнат - 47-6, 47-7 - загальною площею 59,1 м.кв., у тому числі житлової - 35, 2 м.кв., та 1/2частки прихожої 47-1, 1/2 частки ванної 47-2, 1/2 частки туалету 47-3, 1/2 частки кухні 47-4,1/2 частки шафа 47-5;

- зобов`язати її виплатити ОСОБА_2 суму у розмірі 147 358,76 гривень яку вона внесе на депозит суду при попередньому розгляді справи;

- судові витрати віднести на відповідача по справі.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення по справі №235/5024/18 (виконавче провадження №59613348), що перебуває на виконанні в Покровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до винесення рішення по справі про припинення частки у сумісному майні.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14.07.1997 р. вона та відповідач по справі є власниками квартири АДРЕСА_1 . Квартира складається з двох кімнат - 47-6, 47-7 - загальною площею 59,1 м.кв., у тому числі житлової -35,2 м.кв., та прихожої 47-1, ванної - 47-2, туалету 47-3, кухні 47-4, шафа 47-5.

Право власності на вказану квартиру зареєстровано в БТІ м. Покровськ, Донецької області, про що зроблено запис у реєстраційної книзі № 22, за реєстровим номером 137-а. Відповідно до вказаного свідоцтва квартира зареєстрована на позивача та відповідача по справі по 1/2 частині на кожного.

За час сумісного мешкання у шлюбі у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 8 грудня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу вони проживають окремо.

Після розірвання шлюбу, відповідач по справі, утворив нову сім`ю та зареєстрував шлюб з іншою жінкою.

У вказаній квартирі, після розірвання шлюбу з відповідачем, фактично проживає позивач та їх донька. Відповідач по справі у вказаній квартирі не проживає та мешкає разом зі своєю дружиною.

Стосовно вказаної квартири між сторонами постійно відбуваються спори. Відповідач по справі наполягає на тому що він також буде мешкати у цій квартирі разом зі своєю новою дружиною. Але факт того, що відповідач вже має дружину, та може привести її до квартири та мешкати у ній разом як з членом своєї сім`ї приводить позивача у стан шоку.

Відповідач по справі вже не один раз приходив до квартири з новою дружиною, вчиняли спори та скандали. Підставами для цих скандалів були обставини того, що позивач нібито, не дає змоги йому мешкати у цій квартирі. В свою чергу позивач вказує, що не чинить перепони проти його проживання у квартирі, але відповідач здійснює дії по штучному створенню ситуації у якій не можливо проживати разом.

Позивач, вважаючи не можливим проживання разом з відповідачем та його дружиною у цій квартирі, вважає можливим позбавити відповідача в судовому порядку права власності на його частку з виплатою компенсації.

Однак, в Покровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває на виконанні виконавче провадження №59613348 за виконавчим листом № 235/5024/18 виданим 05.07.2019 р. Красноармійським міськрайонним судом Донецької області щодо усунення перешкод ОСОБА_2 у користуванні квартирою - вселення ОСОБА_2 та його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що до вирішення справи за її позовом стосовно припинення частки ОСОБА_2 у їх спільному сумісному майна, а саме на квартиру АДРЕСА_1 - необхідно зупинити виконання судового рішення по справі № 235/5024/18 (виконавче провадження № 59613348).

До заяви про забезпечення позову позивач додає квитанцію про сплату судового збору та копію постанови про поновлення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №59613348, будь-яких інших доказів до заяви про забезпечення позову не додано.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, пунктами 1-9 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено дев`ять конкретно визначених способів забезпечення позову, жоден з яких не передбачає можливості забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Пунктом 10 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Однак, заява позивача про забезпечення позову не містить посилання на нормативно-правовий акт, яким передбачено такий вид забезпечення позову як зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року (справа №183/5864/17-ц) та від 14 серпня 2019 року (справа №521/8746/18).

Однак, у заяві про забезпечення позову не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість заподіяння шкоди ОСОБА_1 до винесення рішення у справі та/або які свідчать, що невжиття відповідного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім того, заява містить лише загальні формулювання підстав та фактичних обставин, з якими позивач пов`язує необхідність застосування забезпечення позову, та які не підтверджені жодними доказами, а саме лише посилання на них без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, а тому, суд вважає необхідним в її задоволенні відмовити.

Згідно ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 11 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 247 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення частки у сумісному майні, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, а також відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С.М. Хмельова