Справа № 202/286/21
Провадження № 2/202/1048/2021
02 червня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Пеки Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, відповідно до якої просила збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року по справі № 202/6769/17 та стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3 000,00 (три тисячі) грн., але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що вона з 05 вересня 2009 року по 01 серпня 2017 року перебувала в офіційному шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 600 та який розірвано рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2017 року. Від цього шлюбу сторони у справі мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року, змінено розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2016 року у справі № 202/5638/16-ц та вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_2 ), аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 930 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Звернула увагу на те, що на даний час відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату не менше ніж 15 000,00 грн., що свідчить про покращення його матеріального становища та відповідно, є підставою для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів. На думку позивача, з відповідача мають стягуватись щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп., оскільки саме така сума буде справедливою та достатньою для забезпечення рівня життя дитини, достатнього для її існування та розвитку, відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.
З метою захисту порушених прав та інтересів, позивач обрала судовий захист відновлення таких прав, що і зумовило її звернутись до суду з відповідною позовною заявою про збільшення розміру аліментів.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2021 року, головуючим суддею у розгляді вказаної справи визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 03 лютого 2021 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
22 березня 2021 року ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відомості про доходи відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за 2020 рік.
22 квітня 2021 року ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відомості про доходи відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за 2020 рік.
24 травня 2021 року через підсистему «Електронний суд» на адресу суду від представника позивача Трепшиної К.О. надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої уточнила позовні вимоги ОСОБА_1 та просила збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року по справі № 202/6769/17 та стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3 000,00 (три тисячі) грн., але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги уточненої позовної заяви підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому міститься особистий підпис ОСОБА_2 про отримання поштового відправлення.
Враховуючи, що позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши позивача та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В ході судового розгляду встановлено, що з 05 вересня 2009 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 600 та який в подальшому було розірвано рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2017 року.
Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після розірвання шлюбу між сторонами, дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її повному утриманні.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2016 року стягувато з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 700 (сімсот) грн. щомісячно, починаючи стягувати з 06.09.2016 року і до моменту досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року, змінено розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2016 року у справі № 202/5638/16-ц та вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_2 ), аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 930 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішення суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до листа в.о. заступника ГУ ДПС у Дніпропетровській області, на виконання ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2021 року та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_2 , в період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року, останній отримав у розмірі 192 730,31 грн., що зумовлює собою зміну обставин стягнення аліментів.

З приводу заявлених вимог щодо зміни розміру стягуваних аліментів, суд виходить з наступного.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань стосовно дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частиною 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішення суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

В силу ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року (станом на дату звернення до суду із позовною заявою) становить 2395,00 гривень.

Стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Однак, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Також, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові за № 6-143цс13 від 05.02.2014 року.

Отже, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. При цьому, прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також право дитини на достатній життєвий рівень, зміну обставин нарахування аліментів, з урахуванням ст. 192 СК України, суд доходить висновку, що відповідач, будучи батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має передбачений законом обов`язок щодо її утримання, принаймні у мінімальному розмірі, і не повинен покладати весь матеріальний тягар на позивача з утримання їхньої дитини.

На думку суду, розмір аліментів, що визначений заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року у розмірі 930,00 грн. щомісяця, на даний час є недостатнім для забезпечення потреб дитини та її гармонійного розвитку.

Суд враховує, що на момент звернення ОСОБА_1 із позовною заявою про збільшення розміру аліментів, мала місце зміна обставин стягнення аліментів, зокрема, як було встановлено з матеріалів, витребуваних з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з приводу доходів відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дочки в більшому розмірі, інших дітей або осіб похилого віку відповідач не має, протилежного відповідач суду не надав та доводи позивача не спростував.

З приводу заявлених позовних вимог щодо початку стягнення зміненого розміру аліментів та стягнення їх у розмірі не менше ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, суд виходить з наступного.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Таким чином, вимоги позивача в частині початку стягнення зміненого розміру аліментів з дня звернення до суду із позовною заявою про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів у розмірі не менше ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягають задоволенню.

В іншій же частині заявлених вимог, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, матеріальне становище позивача та дитини, а також те, що відповідач заперечень щодо розміру аліментів не надав, хоча мав таку можливість, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 3000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей.

На думку суду, саме такий розмір аліментів, сприятиме гармонійному розвитку дитини та забезпеченню її достатнього життєвого рівня.

Згідно положень ст.5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень частини 1 статті 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, при цьому слід врахувати приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої позивач звільнена від сплати судового збору.

За таких обставин з відповідача на користь держави належить стягнути 908,00 грн. судового збору.

Керуючись: 180-184, 192Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80 - 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року в розмірі 930 (дев`ятсот тридцять) грн. 00 коп. та стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп., яка підлягає щорічно індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 07 червня 2021 року.

Суддя Л.П. Слюсар