Провадження № 2-о/127/451/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Мутовкіній В.І.,

заявника ОСОБА_1 та її представника - адвоката Вишаровської В.К.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Вінницької міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить 7/8 часток будинку АДРЕСА_1 .

На 1/8 частку будинку свідоцтво про право на спадщину не видано.

Інших дітей, окрім її батька, у ОСОБА_3 не було.

У встановлені законодавством строки заявник звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вже не було у живих її батька ОСОБА_4 .

Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.10.2020 вбачається, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_3 , оскільки вона не має правового зв`язку із своїм біологічним батьком ОСОБА_4 , оскільки її усиновлено новим чоловіком її матері ОСОБА_5 , а ОСОБА_3 заяву про збереження правового зв`язку із нею не подавала.

Разом із тим, заявник має намір прийняти спадщину за померлою ОСОБА_3 у четвертій черзі, оскільки вона проживала разом із нею з 2006 року по день її смерті, мала із нею спільний бюджет, вели спільне господарство, разом харчувалися, підтримували теплі родинні відносини.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною заявою, в якій вона просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з січня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Вишаровська В.К. вимоги заяви підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених в ній.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи Вінницької міської ради Сінкевич Л.О. заперечила щодо задоволення заяви з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи та спадкової справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 років у м. Сочі, Адлерського району, Краснодарського краю, Російської Федерації померла ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис №2477 від 24 вересня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 30 жовтня 2019 року Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.23).

ОСОБА_3 на день її смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається зі змісту довідки №1095 від 26 вересня 2013 року, виданої комітетом мікрорайону «П`ятничани» (а.с.11).

На час смерті ОСОБА_3 належало на праві власності 7/8 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 червня 1998 року №2-2540, договору купівлі-продажу частини будинку, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Тептею Н.Я. 11 квітня 2000 року №609, свідоцтва про право на спадщину від 28 травня 1974 року №4-723 (а.с.92-94).

При цьому, у зв`язку із реєстрацією шлюбу з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказана в останньому свідоцтві ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою відділу реєстрації актів громадянського стану від 23 січня 2001 року №56-436 (а.с.7). Шлюб із ОСОБА_6 померла розірвала 05 вересня 1990 року відповідно до актового запису №452, залишивши після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_3 » (а.с.7, на звороті).

Інша 1/8 частка будинку згідно із свідоцтвами про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2007 року №1-674 та 24 грудня 2007 року №1-1079 належить ОСОБА_9 (а.с.96-97).

Зі змісту довідки комітету мікрорайону «П`ятничани» від 08 вересня 2020 року №657 вбачається, що заявник ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 з 2006 року по день її смерті (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та вели спільне господарство (а.с.13).

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які суду пояснили, що з січня 2006 року заявник ОСОБА_1 жила з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , однак останній у 2013 році вигнав заявницю. ОСОБА_6 у 2017 році помер.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, їх покази дані в судовому засіданні об`єктивно підтверджуються вищезазначеними доказами по справі.

Крім цього, зі змісту матеріалів спадкової справи №959/2013 до майна померло ОСОБА_3 , наданих на запит суду, вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інші особи із заявами про прийняття спадщини не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видавалось жодній особі (а.с.48-56).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорення.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зі змісту частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Так, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним, адже відповідно до частини другої ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вказувалось вище, факт, який просить встановити заявник, має юридичне значення - від нього залежать права ОСОБА_1 на спадщину, яка відкрилась після померлої ОСОБА_6 .

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

У суду є всі достатні підстави вважати, що заявниця постійно проживала разом з ОСОБА_3 до дня її смерті. Вказаний факт не може бути належним чином встановлений без звернення до суду, хоча і є очевидним.

А тому, з огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 у період з 31 січня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява заявника підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 263-265, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 31 січня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа: Вінницька міська рада, , місцезнаходження за адресою: вул. Соборна, 59, м. Вінниця

Повний текст рішення суду складено 10 червня 2021 року.

Суддя