Справа № 143/1529/20
УХВАЛА
08.06.2021 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області
головуючого судді Сича С.М.,
за участю секретаря Огородник Н.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Погребищенського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -
24.12.2020 року до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.
Ухвалою судді Погребищенського районного суду Вінницької області від 24.02.2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
30.03.2021 року електронною поштою від представника відповідача адвоката Хейніса О.Г. надійшов відзив на позовну заяву.
В обґрунтування даного відзиву представник відповідача зазначив, що відповідно до змісту позовних вимог банк просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 27.08.2014 року у розмірі 36 260,57 грн. станом на 27.10.2020 року яка складається з наступного:
35 186, 30 грн. - заборгованість за тілом кредиту в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту;
35 186, 30 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;
0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;
1 074, 27 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;
0, 00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;
0, 00 грн. - нарахована пеня;
0, 00 грн. - нараховано комісії.
Підставою позову зазначено невиконання кредитних зобов`язань відповідачем, що пов`язані з отриманням ним кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
Позовні вимоги відповідачем не визнаються в повному обсязі та вважає їх необґрунтованими і безпідставними, з огляду на наступне.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Крім того, в анкеті-заяві від 27.08.2014 року, наданій банком разом із позовною заявою, процентна ставка не зазначена.
Як слідує з розрахунків заборгованості за договором № б/н від 27.08.2014 року, наданих банком, останній нараховував відповідачу відсотки за користування кредитом, виходячи з різних процентних ставок.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодного документа, який би свідчив про погодження сторонами відсоткової ставки за користування коштами та її зміни.
Також в анкеті-заяві, яка підписана сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню за несвоєчасну сплату кредиту.
Проте, наданий позивачем витяг з Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, а тому не може вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту та того, що під час підписання заяви відповідачка була ознайомлена саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг і, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили такі умови.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Таким чином, оскільки надані до суду позивачем Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису позичальника (відповідача у справі), а в матеріалах справи немає будь-яких доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та правила, Тарифи розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, то вони не являються складовою частиною кредитного договору.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
З огляду на викладене вважає, що за відсутності підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, також домовленості сторін у анкеті-заяві про сплату відсотків за користування кредитом та штрафів, відсутність підпису відповідачки у Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт, вимоги банку про стягнення відсотків і пені задоволенню не підлягають.
Відповідачкою було отримано дві виписки із свого банківського рахунку, відкритого у АТ «КБ «Приватбанк», стосовно надходжень та витрат.
Із вказаних документів вбачається, що на банківський рахунок відповідачки, відкритий в АТ «КБ «Приватбанк», всього надійшло 124911.96 грн., а витрачено - 145 560, 53 грн.
Із виписки з банківського рахунку відповідачки, який відображає розмір витрат вбачається, що відповідачкою на користь банку сплачувались відсотки за користування кредитом та пеня за прострочку за кредитом на суму понад 100 грн.
Із нього вбачається, що відповідачкою сплачено 27 119, 86 грн. відсотків за використання кредитного ліміту (сума у валюті картки) та 1 100, 00 грн. пені за прострочку за кредитом.
Вказані кошти були списані банком із банківського рахунку відповідачки для погашення заборгованості за кредитним договором.
124 911, 96 грн. (сума надходжень по картці) + 27 119, 86 грн. (сума сплачених процентів) + 1 100 (сплачена пеня) = 153 131, 82- сума повернутих відповідачкою грошових коштів банку.
153 131, 82 грн. (сума повернутих коштів) - 145 560, 53 грн. (сума витрачених коштів) =7 571, 29 грн.
За таких обставин вважає, що підстави для задоволення вимог банку про стягнення заборгованості відсутні, відповідачкою було повернуто банку на 7 571,29 грн. більше, аніж нею було отримано.
З огляду на вищевикладене, відповідачкою позовні вимоги не визнаються в повному обсязі, а тому просить відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с. 150-234).
15.04.2021 року через канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив.
У відповіді на відзив зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 27.08.2014 року.
Відповідачка ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження.
Тобто, сторонами при укладені договору були обговорені усі істотні умови.
Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку.
Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.
З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що Відповідач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).
Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).
Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі.
Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, судово-економічні експертизи по справі не призначались.
Зауважує, що розрахунок, який здійснив відповідач не є належним доказом, тому що останній немає спеціальних знань для здійснення такого розрахунку.
Розрахунок заборгованості банком проведений автоматизованою системою станом на 27.10.2020 року і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржника за умовами договору, а також здійснені боржником платежі на його виконання.
В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором.
Враховуючи вищевикладене, просить суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі (а.с. 243-252).
Вивчивши відзив представника відповідача адвоката Хейніса О.Г. та відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_2 , суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи доводи та аргументи сторін, обсяг та характер доказів у справі, категорію та складність справи, а також необхідність з`ясування позицій сторін в судовому засіданні суд дійшов висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Керуючись ст. ст. 260, 279 ЦПК України суд,-
Розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання викликати сторони.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя