Справа № 759/7953/17 Головуючий в суді І інстанції Яровенко Н.О.
Провадження № 22ц-824/6917/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Гуля В.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречуха Олега Ярославовича, боржник - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «ОТП Банк» звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ к м. Києві, в якій просив визнати протиправною бездіяльність виконавця, яка полягає у неперерахуванні грошових коштів, отриманих за реалізацію на електронних торгах Державного підприємства «СЕТАМ» нежилого приміщення №84-аптечних, лікувально-діагностичних закладів, загальною площею 95,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які відбулися за реєстраційним номером лота № 208538 згідно протоколу № 253039, а також зобов`язати цього державного виконавця перерахувати на користь стягувача - ПАТ «ОТП Банк» грошові кошти в сумі 1 218 241,08 грн. внаслідок реалізації на електронних торгах вказаного нежилого приміщення, а також зобов`язати цього виконавця видати покупцеві акт про реалізацію на електронних торгах.

Мотивує скаргу тим, що державним виконавцем не перераховані грошові кошти стягувачеві пропри те, що рахунок у банку для перерахування коштів був поданий державному виконавцю ще у заяві про відкриття виконавчого провадження, а грошові кошти від покупця надійшли 17 травня 2017 року та знаходяться на казначейському рахунку ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві, через що вважає таку бездіяльність державного виконавця неправомірною.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись із цією ухвалою, представник АТ «ОТП Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення скарги, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та зазначає зокрема про те, що на час подання скарги у провадженні суду перебувала справа про заміну сторони стягувача у вказаному виконавчому провадженні, однак провадження у цій справі було зупинено, та АТ «ОТП Банк» діяв від імені та в інтересах ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору комісії від 05 листопада 2010 року, тому підстав для відмови у задоволенні скарги ПАТ «ОТП Банк» не було.

У свою чергу, ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з висновками суду першої інстанції та вказує зокрема на те, що банк втратив всі права вимоги у зв`язку із відступленням прав вимог, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на той час не було стороною виконавчого провадження, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що 05 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступив на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором №МL-009/321/2008 від 30.05.2008р., та договором іпотеки №РМІ-009/321/2008/1, тобто стягувач ще до відкриття виконавчого провадження відступив таке право, і на час постановлення ухвали стягувача у виконавчому провадженні замінено не було, через що підстави для задоволення вимог стягувача відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 січня 2012 року постановою Головного державного виконавця ППВР ВДВС ГУЮ у м. Києві Крайчинським С.С. від 27 січня 2012 року відкрито виконавче провадження № 30906248 на підставі виконавчого листа № 2-1156-1/10, виданого 13 травня 2011 року Святошинським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором №ML-009/321/2008 всього на загальну суму 3 349 420, 00 грн.

Згідно протоколу №253039 проведення електронних торгів від 28.04.2017 року нежиле приміщення №84-апетичні, лікувально-діагностичні заклади, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 реалізовано ДП «СЕТАМ» за ціною 1 433 224,80 грн.

Дані кошти перераховані на депозит відділу виконавчої служби.

05 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступив на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором №МL-009/321/2008 від 30 травня 2008 року, та договором іпотеки №РМІ-009/321/2008/1, тобто стягувач ще до відкриття виконавчого провадження відступив таке право.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року замінено стягувача АТ «ОТП Банк» на правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-1156-1/10.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У частині другій статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повно встановивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, дотримуючись норм матеріального і процесуального права, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги, оскільки 05 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк» передав своє право вимоги за кредитним договором №МL-009/321/2008 від 30 травня 2008 року та договором іпотеки №РМІ-009/321/2008/1, тобто стягувач ще до відкриття виконавчого провадження відступив таке право, та з урахуванням того, що наразі у справі замінено стягувача на ТОВ «ОТП Факторинг Україна», то підстави для задоволення скарги ПАТ «ОТП Банк» відсутні.

Крім того, колегія суддів також враховує, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року зупинено реалізацію арештованого майна, а саме: нежилого приміщення №84 (аптечних, лікувально-діагностичних закладів, загальною площею 95,4 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (в межах виконавчого провадження №30906248), що також впливає на порядок вчинення виконавчих дій.

Доводи апелянта про укладення договору комісії між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що давало підстави ПАТ «ОТП Банк» звернутися до державного виконавця в інтересах правонаступника, колегія суддів відхиляє, оскільки наразі у справі замінено стягувача на ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який і має право на реалізацію своїх прав у рамках виконавчого провадження, а інший висновок суду не відповідав би принципу правової визначеності.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: