Справа № 700/203/21
Провадження № 2/700/179/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду в смт.Лисянка цивільну справу №700/203/21, провадження №2/700/179/21 за позовом ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської областіпро визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,7342 га, що знаходиться в адміністративних межах Тихонівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Будучи спадкоємцем першої черги за законом та бажаючи прийняти спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, під час вищевказаних дій позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. З огляду на вищевикладене, позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач представник Бужанської сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть видане повторно від 28.01.2021 року серії НОМЕР_1 ). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,7342 га, що знаходиться в адміністративних межах Тихонівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, кадастровий номер: :02:000:0214.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем до його смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області від 21.02.2021 №14.

Однак, під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оскільки вони були втрачені.

За таких обставин, позивач як спадкоємець першої черги за законом, яка фактично вступила в управління спадковим майном, вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб спадкоємцям).

Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 131 ЗК України, передбачено право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно-правових угод.

В той же час, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді справ даної категорії, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи.

Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 р. (із змінами, внесеними згідно з постановою ПВС України №2 від 19.03.2010 р.), відповідно до ст.1225 ЦК України і ст.131 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Статтею 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зважаючи на наведені обставини, суд дійшов висновку, що за позивачем, слід визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, 1262, 1268, 1270,1274, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 259, 264 -266, 269 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_2 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,7342 га, яка розташована в межах Тихонівської сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області, кадастровий номер земельної ділянки: :02:000:0214, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть видане повторно від 28.01.2021 року серії НОМЕР_1 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М.Яценко