Ухвала

07 червня 2021 року

м. Київ

справа № 756/2160/20

провадження № 61-7122св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року у складі судді Майбоженко А. М. та постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Матвієнко Ю. О., Мельника Я. С., Гуля В. В. та клопотання ОСОБА_1 про розгляд скарги за її участю,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року позов задоволено частково. Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що право власності на спірну квартиру належить позивачу, а відповідачі не є його власниками та створюють перешкоди позивачу у здійсненні ним права власності на квартиру своїм проживанням у ній, а тому наявні підстави для задоволення позову в частині виселення відповідачів із квартири, належної позивачу, без надання їм іншого житлового приміщення.

У квітня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу

у якій посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову та клопотання про розгляд скарги за її участю.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судами застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 229/3757/15-ц, від 12 квітня 2021 року у справі № 310/2950/18, від 10 січня 2018 року у справі № 307/1023/16-ц, 21 серпня 2019 року у справі № 569/4373/16-ц, постановах Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-2947цс15.

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

У задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки судом касаційної інстанції не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду скарги за участю ОСОБА_1 немає.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд скарги за її участю відмовити.

справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення, за касаційною скаргою скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року, призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська