Справа № 740/1628/21
Провадження № 2/740/749/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

при секретарі Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ніжині у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» про стягнення матеріальної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

встановив:

22.03.2021 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» (далі ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», відповідач) про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою (далі ДТП) та просив стягнути в його користь з відповідача майнову шкоду в розмірі 87 959 грн. та вирішити питання про судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 26.09.2018 близько 08 год. 30 хв. на перехресті вулиць Кушакевичів - Батюка у м. Ніжині сталася ДТП з участю автомобіля «Suzuki New Grand Vitara» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобілем «ВАЗ 211540», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його (позивача) керуванням. В наслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи розмір матеріального збитку, завданого його транспортному засобу на момент вчинення ДТП та вчинення кримінального правопорушення становить 87959,55 грн. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Suzuki New Grand Vitara» реєстраційний номер НОМЕР_1 , був застрахований у ПрАТ «CK «ПРОВІДНА» (поліс № АМ/1051081, строком дії з 30.11.2017 по 29.11.2018). Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.02.2021 кримінальне провадження №0001228 відносно ОСОБА_2 обвинувачего за ч.1 ст.286 КК України закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Зазначив, що в межах кримінального провадження ним заявлялась вимога до страховика ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про стягнення майнової шкоди, яка не була задоволена в добровільному порядку, позов судом не розглянуто та було залишено без розгляду в зв`язку з закриттям кримінального провадження. З огляду на викладене він вимушений захищати свої права в порядку цивільного судочинства.

У відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на її безпідставність, зазначив, що позивач не виконав дій визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України N 1961-IV), для здійснення свого права та протягом визначеного річного строку до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА»» із заявою про виплату страхового відшкодування не звертався, отже відповідно до ст.ст.37.1.3.,37.1.4 цього Закону, він не має правових підстав на отримання страхового відшкодування. Крім цього, додатковою обставиною для відмови в позові зазначає, що не звернення до страховика у строк, більшим за один рік, призвів до неможливості ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» самостійно встановити факт ДТП, причини та обставини їх настання. ПрАТ жодним чином не порушувало прав позивача на отримання відшкодування. ДТП сталося 26.09.2018 та з моменту ДТП пройшло більше одного року, доказів про звернення позивача до страховика в межах строків позивачем не надано, а тому у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування позивачу. Просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 31.03.2021 відкрито провадження у вказаній справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано справу №740/5531/19 (№1-кп/740/65/21).

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача до суду подав клопотання в якому, зазначив про підтримання позовних вимог просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та про розгляд справи за їх відсутність. Додатково просив при розгляді справи суд врахувати практику Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові по справі №465/4621/16-к, яка спростовує, на його думку, викладене відповідачем у відзиві на позов.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу за відсутності їх представника.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглядати справу без участі сторін за наявними у справі документами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали кримінальної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши доводи і аргументи відзиву, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.3,4 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставіст.ст.10-11, 58-61 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 26 вересня 2018 року близько 08-00 год. автомобіль «Suzuki New Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , рухаючись по вул. Батюка м.Ніжина, на перехресті з вул. Кушакевичів, зіткнувся з автомобілем марки «ВАЗ-211540», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди останній отримав тілесні ушкодження. Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2018 за №0001228 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Цивільна відповідальність у зв`язку з експлуатацією транспортного засобу «Suzuki New Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1 , на час настання дорожньо-транспортної пригоди 26.09.2018 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.11.2017 (поліс АМ/1051081). Страховиком є відповідач.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ», яким передбачено дії страховика, страхувальника та потерпілої особи в разі настання дорожньо-транспортної пригоди.

Із матеріалів кримінального провадження, вбачається, що 19.11.2019 в межах кримінального провадження потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до страхової компанії ПрАТ «CK «ПРОВІДНА» та ОСОБА_2 із позовною заявою про стягнення майнової та морально шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.02.2021 кримінальне провадження № 0001228 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.286 КК України, закрите в зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Цивільний позов ОСОБА_1 про стягнення на його користь із страховика ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» майнової шкоди розміром 87959,55 гривень та 30000 гривень моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_2 , а також цивільний позов ОСОБА_3 про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн. - залишені без розгляду.

Право на звернення до суду закріплено у Конституції України, а відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Отже можливість звернення до суду пов`язується з дотриманням позивачем досудового порядку врегулювання спору, якщо такий порядок визначений законом як обов`язковий.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV (далі Закон N 1961-IV).

У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (п.п.1.4, 1.7 ст.1).

За вимогами ст.3 Закону N 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону N 1961-IV).

Згідно зі ст.6 Закону N 1961-ІV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У Законі N 1961-IV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, потерпілого, так і страховика.

У п.33.1.4 ст.33 Закону N 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст.41 цього закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (п.35.1 ст.35).

Згідно з п.36.1 ст.36 Закону N 1961-IV (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до п.п.37.1.1,37.1.4 ст.37 Закону N1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або підчас захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; Неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у п.37.1.4 ст.37 Закону N 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Із аналізу наведених норм спеціального Закону N 1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, передбачені у ст.37 Закону N 1961-IV, а їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Тому саме річний (трирічний) строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

У позовній заяві позивач посилався на те, що ним заявлялась вимога до страховика, яка не була задоволена ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» у добровільному порядку. Доказів, які б достовірно підтверджували, що позивач взагалі звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, в тому числі у визначений законом строк, відсутні.

Разом з тим, у Законі N 1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі N 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у ст.35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком, а щодо шкоди, заподіяної життю і здоров`ю потерпілого трьома роками.

Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону N 1961-IV не містять.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до ст.36 Закону N 1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Отже попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика чи МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст.35 Закону N 1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Саме такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року (справа N 465/4621/16-к, провадження N 13-24кс19), підстав від відступлення якого не вбачає і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 (справа № 465/4287/15).

Таким чином, позивач, звернувшись одразу до суду із вимогою про стягнення страхового відшкодування, діяв у відповідності до вимог закону.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що страховий випадок (ДТП) стався 26.09.2018, а до суду вперше позивач звернувся з позовом про стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» у межах кримінального провадження 19.11.2019 та із вказаним позовом 22.03.2021, тобто після пропуску строку на звернення з заявою про страхове відшкодування, встановленого п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому правові підстави для задоволення позову відсутні, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №753/5293/16-ц.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України ст. 29, 32-37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ;

відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна», , м. Київ, Повітрофлотський проспект, б.25.

Суддя Т.О.Гагаріна