Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 01 червня 2021 року

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Балаби О.А.,

за участю секретаря судового засідання Редько А.О.,

позивача, представника відповідача Євтушенко О.Ю., представника співвідповідача Кириченко І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коропської селищної ради, Комунального підприємства «Благоустрій» Коропської селищної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

20.04.2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства «Благоустрій» Коропської селищної ради заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи. Свої вимоги мотивує тим, що з 18 січня 2016 року по 20 січня 2021 року він працював на посаді директора в КП «Благоустрій» Коропської селищної ради. Під час знаходження у трудових відносинах з відповідачем йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 16912 грн. 84 коп. 20 січня 2021 року позивач звільнений з роботи у зв`язку з закінченням терміну дії контракту. Однак, відповідач розрахунку з ним не провів, тому позивач просить суд стягнути на його користь не виплачену заробітну плату, а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.

До початку судового засідання позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та просить стягнути з КП «Благоустрій» Коропської селищної ради заборгованість по заробітній платі в розмірі 16912 грн. 84 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку 84240 грн. 31 коп.

Представник відповідача Коропської селищної ради надав відзив на позовну заяву в якому пояснив, що позивач на даний час не має права на стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Про справжність довідок, які містяться в матеріалах справи, зазначає, що на підприємстві 17.02.2021 року (після звільнення ОСОБА_1 ) була проведена інвентаризація основних засобів та інших матеріальних цінностей, бухгалтерської документації і за результатами якої було встановлено відсутність регістрів бухгалтерського обліку та первинних документів, а наявні документи не відповідають стандартам ведення бухгалтерського обліку. Отже довідки, які надані позивачем викликають сумніви у їх достовірності.

Представник співвідповідача КП «Благоустрій» Коропської селищної ради надав відзив на позовну заяву суть якого полягає в тому, що у відповідності до проведених розрахунків, на основі колективного договору, штатного розпису і наявних наказів директора КП «Благоустрій» Коропської селищної ради за 2020-2021 рр. станом на 20.01.2021 року на момент звільнення ОСОБА_1 з посади директора відсутня заборгованість КП «Благоустрій». Крім того, просить не визнавати належним та допустимим доказом у справі довідку від 20.01.2021 року про розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем, оскільки вона має ознаки сумнівності.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві і просить задовольнити їх в повному обсязі та стягнути з відповідача КП «Благоустрій» Коропської селищної ради судовий збір.

Представники відповідача та співвідповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що за наявними на підприємстві первинними бухгалтерськими документами заборгованості перед позивачем немає, а довідка про розмір заборгованості містить недостовірну інформацію і не є належним та допустимим доказом у справі. Клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи не мають наміру заявляти.

Заслухавши пояснення, дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач з 18.01.2016 року по 20.01.2021 року перебував у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Благоустрій» Коропської селищної ради, працював на посаді директора і був звільнений у зв`язку із закінченням терміну дії контракту відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Згідно довідки виданої Комунальним підприємством «Благоустрій» Коропської селищної ради від 20.01.2021 року, позивач на момент звільнення 20 січня 2021 року мав заборгованість по заробітній платі, яка складає 16912 грн. 84 коп.(а.с. 7).

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно вимог ч. 2 ст. 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Враховуючи, що відповідачами не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості із виплати заробітної плати позивачу, отже заборгованість по заробітній платі КП «Благоустрій» Коропської селищної ради перед позивачем становить 16912 грн. 84 коп.

При вирішенні позовних вимог щодо сплати суми середнього заробітку, суд враховує довідку про доходи КП «Благоустрій» Коропської селищної ради № 9 від 20.01.2021 р., згідно якої середньоденний заробіток позивача складає 1094 грн. 03 грн. (а.с.8).

Позивач був звільнений 20.01.2021 року. В день звільнення розрахунок з ним не проведено і по теперішній час. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган, повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум відповідно до ст. 116 КЗпП України.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012 вирішено, що в аспекті конституційного звернення положення ч. 1 ст. 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями ст. ст. 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум , фактично з ним розрахувався.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Ухвалою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29 січня 2014 року по справі № 6-144цс13 встановлено, що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Отже, період, за який слід стягувати середній заробіток, - з 21.01.2021 року (наступний день після звільнення) по 01.06.2021 р. (день ухвалення рішення) включно.

Надаючи оцінку встановленій сумі середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд доходить до висновку про непропорційнійсть і неспівмірність вказаної суми, що має надкомпенсаційний характер відповідальності роботодавця, в порівнянні із орієнтовним розміром майнових втрат позивача, в призмі недоотриманої ним при звільненні заробітної плати.

Вирішуючи питання щодо належного розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку, який підлягає компенсації працівникові, суд враховує, що його розмір за період з 21.01.2021 року по день прийняття судом рішення в сумі 84240,31 грн. більш ніж в чотири рази перевищує розмір недовиплаченої частини заробітної плати, що загалом становить 16912,84 грн., в чому полягає очевидна неспівмірність сум середнього заробітку зі встановленим розміром заборгованості, характером цієї заборгованості.

Тому, з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум середнього заробітку зі встановленим розміром заборгованості, характером цієї заборгованості суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат у сумі 16912 грн. 84 коп.

Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно заявлених вимог в розмір 182 грн. 30 коп. (16912,84:84240,31х908=182,30).

Керуючись ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 279, 354, 355 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Коропської селищної ради (вул. Горького, буд. 9, смт. Короп, Чернігівської області, ), Комунального підприємства «Благоустрій» Коропської селищної ради (вул. Комунальна, буд. 37, смт. Короп, Коропського району, Чернігівської області, ) про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Благоустрій» Коропської селищної ради (вул. Комунальна, буд. 37, смт. Короп, Коропського району, Чернігівської області, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі в розмірі 16912 (шістнадцять тисяч дев`ятсот дванадцять) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення в розмірі 16912 (шістнадцять тисяч дев`ятсот дванадцять) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки, а всього на загальну суму 33825 (тридцять три тисячі вісімсот двадцять п`ять) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок.

Стягнути з Комунального підприємства «Благоустрій» Коропської селищної ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 30 (тридцять) копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.06.2021 року.

Суддя: Балаба О. А.