Провадження № 2/537/57/2021
Справа № 537/1368/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2021 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Савічевій М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000 грн. 00 коп., починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 23 липня 2011 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №251. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 липня 2017 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з моменту розірвання шлюбу проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Позивач зазначає, що вона не мала наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні його прав та обов`язків щодо спільної дитини. На сьогоднішній день відповідач постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, лише інколи перераховує грошові кошти на картковий рахунок позивача, яких не вистачає на утримання та повноцінне забезпечення доньки. Окрім того, як вказує позивач, дитина 01 лютого 2019 року отримала травму, у зв`язку із чим потребує постійного стороннього догляду та матеріального забезпечення у зв`язку із довготривалим лікуванням та реабілітацією. Крім малолітньої доньки на утриманні позивача перебуває її мати ОСОБА_4 , 1944 року народження, яка є інвалідом 1 групи, не може самостійно себе обслуговувати та потребує постійного догляду. Дохід позивача, як вона вказує, складається із заробітної плати соціального працівника в розмірі 315 грн. 00 коп. на місяць та соціальної допомоги по малозабезпеченості в розмірі 2 000 грн. 00 коп. Влаштуватися на більш оплачувану роботу ОСОБА_1 не має можливості, оскільки доглядає за матір`ю інвалідом та малолітньою донькою.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що у відповідача є реальна можливість здійснення належної та необхідної матеріальної підтримки доньки та сплати аліментів у тому розмірі, що відповідач просить стягнути, оскільки відповідач протягом тривалого часу працює за контрактами на іноземних морських суднах, він має посвідчення моряка. Середній дохід відповідача, згідно змісту позову, на складає від 3 до 7 тисяч дол. США на місяць. Таким чином, як вказує позивач, відповідач отримує досить значний дохід, має у приватній власності об`єкти нерухомого та рухомого майна, непрацездатних осіб на утриманні не має, тобто має реальну змогу надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Водночас позивач зазначає, що на час звернення до суду відповідач офіційно не працевлаштований.

За вказаних вище обставин, позивач і вимушена звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Борсук В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, завчасно надавши заяву, згідно якої просив суд розглядати справу без його участі з урахуванням змісту наданого ним відзиву та заперечень.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Сирота Д.І. в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, вважаючи заявлений до стягнення розмір аліментів необґрунтованим, а також вказав, що фактичний дохід відповідача не дозволяє останньому сплачувати аліменти у такому розмірі. Вказав, що зазначена в позові обставина працевлаштування відповідача на роботі на іноземних морських суднах та сума його доходу не відповідає дійсності, ОСОБА_2 у зв`язку зі станом здоров`я з 2016 року не в змозі виконувати таку роботу.

Вислухавши думку позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Борсук В.В., думку представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Сирота Д.І., вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували в зареєстрованому 23 липня 2011 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №251 шлюбі, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 липня 2017 року по справі №537/2620/17.

Сторони від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим 06 квітня 2012 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.

В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою за №857 від 17 квітня 2020 року, виданої секретарем Виконавчого комітету Градизької селищної ради Стадніченко М.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, в порядку статті 187 Сімейного кодексу України, ОСОБА_2 аліменти не виплачує.

Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено.

Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей.

Чинне законодавство, а саме Сімейний кодекс України, надає одержувачу аліментів право вибору способу стягнення аліментів - у частці від заробітку платника аліментів або у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року, а саме в пункті 17, встановлено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивачем на підтвердження перебування її у скрутному матеріальному становищі та в обґрунтування необхідності сплати батьком дитини аліментів на утримання останньої у визначеному позивачем розмірі суду надано наступні письмові докази.

Відповідно змісту виписки із медичної картки стаціонарного хворого №859 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина 01 лютого 2019 року отримала травму, їй встановлено діагноз; компресійний перелом тіл Тh v-v1, хребців І-ІІ ступенів. Згідно МРТ грудного відділу хребта від 30 грудня 2019 року, діагноз ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : клиновидна деформація тіл Тh5, Тh6 - І ст.

Згідно консультативного висновку спеціаліста від 16 лютого 2020 року, наданого у медичному центрі сімейного здоров`я ПП «Медіасервіс», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено попередній діагноз: емоційні розлади в дитячому віці, змішані розлади шкільних навичок, специфічні розлади розвитку моторної функції.

Водночас, в обґрунтування зазначеного в позові розміру щомісячного доходу позивача ОСОБА_1 у виді заробітної плати соціального працівника в сумі 315 грн. 00 коп. та соціальної допомоги по малозабезпеченості в сумі 2 000 грн. 00 коп., останньою не надано жодних письмових доказів.

На підтвердження зазначеного в позові матеріального становища відповідача ОСОБА_2 та його працевлаштування стороною позивача на дано суду: повідомлення Державної служби морського та річкового транспорту України за вих. №1148/03/15-20 від 27 лютого 2020 року та повідомлення Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків за вих. №1/4-243/02-58пп/20 від 03 березня 2020 року, згідно якого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано посвідчення особи моряка серії НОМЕР_1 від 29 липня 2016 року, з терміном дії до 29 липня 2021 року, йому видано свідоцтво фахівця - матрос 1 класу; копію свідоцтва фахівця НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; посвідчення особи моряка серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копію послужної книжки моряка ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протокол засідання державної кваліфікаційної комісії №0634/2016/01-С2 Т від 04 серпня 2016 року.

Водночас, стороною відповідача надано до суду посвідчення особи моряка серії НОМЕР_3 , де датою останнього рейсу в ньому зазначено 17 липня 2016 року.

Стороною відповідача на спростування твердження позивача ОСОБА_1 щодо працевлаштування батька дитини на іноземних морських суднах було наголошено, що ОСОБА_2 не може виконувати таку роботу у зв`язку із наявністю в нього ряду захворювань, в обґрунтування чого суду надано: виписку №1478/209 із медичної картки хворого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; виписку №269/26 із медичної картки хворого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно повідомлення ТОВ «Сенчурі Марітайм Ейджденсіс Україна», наданого суду на виконання ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 вересня 2020 року про витребування доказів, вказане товариство ніколи не надавало посередницьких послуг у працевлаштуванні громадянину ОСОБА_2 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що змістом вказаних вище документів не підтверджується зазначена позивачем обставина працевлаштування відповідача на іноземних морських суднах по контракту та отримання ним доходу у вказаному ОСОБА_1 розмірі.

Водночас, встановлюючи матеріальне становище відповідача для визначення розміру стягуваних з нього на утримання дитини аліментів, суд виходить зі змісту наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якої вбачається, що останній з 13 жовтня 2020 року прийнятий на посаду менеджера з продажу у ТОВ «Компанія Спецсплав» згідно наказу №7 від 13 жовтня 2020 року, за згідно довідок за вих.№1/11 від 02 листопада 2020 року, за вих.№1/12 від 18 грудня 2020 року, та за вих.№1/01 від 25 січня 2021 року, виданих вказаним підприємством, посадовий оклад ОСОБА_2 становить 2 760 грн. 00 коп., за жовтень 2020 року він отримав заробітну плату з відрахованими утриманнями в розмірі 1 375 грн. 41 коп.

Згідно статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог статті 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, всупереч зазначених вище положень чинного законодавства, позивачем ОСОБА_1 не доведено належними, достатніми та достовірними доказами її твердження щодо вказаного нею в позові розміру доходу позивача та його працевлаштування.

Натомість, в матеріалах справи наявні письмові докази, а саме довідки за вих.№1/11 від 02 листопада 2020 року, за вих.№1/12 від 18 грудня 2020 року та за вих.№1/01 від 25 січня 2021 року, видані ТОВ «Компанія Спецсплав», які свідчать про розмір щомісячної заробітної плати відповідача ОСОБА_2 - 2 760 грн. 00 коп. Інша будь - яка документально підтверджена інформація щодо інших доходів позивача в матеріалах справи відсутня.

Окрім того, позивачем не доведено наявність перебування у власності відповідача нерухомого та рухомого майна, що приймається до уваги при визначенні розміру стягуваних аліментів згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України, про що ОСОБА_1 вказала у позовній заяві.

За таких обставин, на виконання вимог статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру стягуваних на утримання дитини аліментів, суд виходить лише із вказаного вище розміру доходу відповідача - заробітної плати в розмірі 2 760 грн. 00 коп.

Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючи розмір стягуваних з відповідача аліментів, суд виходить із положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»

№1082-IX від 15 грудня 2020 року, якою встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від шести до вісімнадцяти років з 1 січня 2021 року в розмірі 2 395 грн. 00 коп.

За таких обставин, із врахуванням щомісячного доходу відповідача, розмір якого становить 2 760 грн. 00 коп., суд не вбачає за можливе визначити встановлений статтею 182 Сімейного кодексу України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки дохід платника аліментів є недостатнім для сплати аліментів в такому розмірі.

У зв`язку із викладеним вище, враховуючи встановлені обставини справи та обсяг і зміст наданих учасниками справи доказів, керуючись принципом рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, передбачений статтею 180 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 1 197 грн. 50 коп. (2 395 грн. 00 коп. (прожитковий мінімум) / 2), у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрацій номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягувати зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 197 грн. 50 коп. щомісячно на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 28 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 січня 2021 року.

Суддя : Д.О. Зоріна