Справа №431/414/21
провадження №2-о/431/243/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

01 лютого 2021 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Кудрявцева І.В.

при секретарі Дубініній О.О.

за участі представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Старобільську Луганської області у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту проживання,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Луганськ померла його двоюрідна тітка ОСОБА_3 , за життя вона склала заповіт, яким заповідала йому належні їй земельні ділянки. Після смерті спадкодавця він своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але не може оформити свої спадкові права у зв`язку з тим, що довідка про проживання спадкодавця видана будинком-інтернатом, який розташований на непідконтрольній Україні території. У зв`язку з чим просив встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкала у Луганському геріатричному домі-інтернаті за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву ОСОБА_2 підтримав у повному обсязі та просив заяву задовольнити.

У судове засідання заявник ОСОБА_2 , заінтересована особа приватний нотаріус Старобільського РНО Пульний М.М. не з`явились, до початку судового засідання заінтересована особа надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст.211, ч.1 ст.223, ч.3 ст.294 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявника, представника заінтересованої особи.

Вислухавши представника заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Свідок ОСОБА_4 показав у судовому засіданні, що у жовтні 2018 року він разом з ОСОБА_2 приїздили у м.Луганськ та заходили до бабусі ОСОБА_3 , яка жила у будинку для осіб похилого віку по АДРЕСА_1 , вона жила у кімнаті одна, ОСОБА_2 привозив для неї гроші, потім 25.04.2019р. він разом з ОСОБА_2 приїздили у м.Луганськ вже після смерті цієї бабусі та ОСОБА_2 отримував довідку що ОСОБА_3 там проживала і свідоцтво про її смерть.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.8) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Луганськ.

Згідно довідки від 25.04.2019р., виданої Луганським геріатричним домом-інтернатом №1 (а.с.9), ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була підопічним ЛМГДІ, проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 25.04.2018р. по 09.04.2018р.

Таким чином в судовому засіданні було достовірно встановлено, що дійсно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкала у Луганському геріатричному домі-інтернаті за адресою: АДРЕСА_1, про що у судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_4 , не вірити якому у суду немає підстав, і оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, то суд вважає заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання - законною, обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258,259,263-265,268, 293-294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання - задовольнити цілком.

Встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкала у Луганському геріатричному домі-інтернаті за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Луганського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02.02.2021р.

Суддя І.В. Кудрявцев