Провадження № 22-ц/801/1490/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач:Голота Л. О.
УХВАЛА

10 червня 2021 рокуСправа № 752/10155/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Голоти Л.О.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА ФУД» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Любаренко Ігор Олегович, на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшла зазначена справа з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Любаренко І. О., на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2021 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначає про те, що копію рішення суду позивач та її представник не отримували, про зміст рішення дізналися 29 квітня 2021 року із Єдиного державного реєстру судових рішень. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду під час дії карантину процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину, про що розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3, а тому строк на апеляційне оскарження заявником не пропущено.

Ознайомившись із апеляційною скаргою, суд вважає, що її слід залишити без руху, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як видно зі справи, рішення місцевого суду ухвалено 23 квітня 2021 року, повний текст рішення складено 27 квітня 2021 року, відповідно до супровідного листа суду першої інстанції від 28 квітня 2021 року позивачу та її представнику направлено копію рішення суду першої інстанції, однак докази вручення копії рішення суду у справі відсутні.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Любаренко І. О., на рішення суду першої інстанції від 23 квітня 2021 року подана засобами поштового зв`язку 02 червня 2021 року, тобто з пропуском тридцятиденного строку на її оскарження з дня складання повного тексту рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).

Разом з тим, заявником в апеляційній скарзі не ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що про зміст рішення дізнався із Єдиного державного реєстру судових рішень 29 квітня 2021 року, а тому строк на апеляційне оскарження заявником не пропущено відповідно до роз`яснень Верховного Суду, згідно яких під час дії карантину процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину, про що розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає такі доводи помилковими, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX, який набрав чинності 17 липня 2020 року, пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в новій редакції:

"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції постановлено 23 квітня 2021 року, тобто після набрання чинності змін допункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, тому є помилковими твердження в апеляційній скарзі про те, що у даному випадку поширюються положення пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, в редакції чинній до 17 липня 2020 року.

Окрім цього, заявником всупереч пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року N 3674-VI (із змінами і доповненнями).

За правилами підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону N 3674-VI, в редакції чинній на день подання апеляційної скарги, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Звертаючись з позовом ОСОБА_1 просила суд : 1) визнати незаконним її звільнення; 2) поновити її на роботі; 3) стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В апеляційній скарзі заявник просить рішення суду скасувати повністю та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

У пункті 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18 (провадження № 61-9664сво19) вказано, що: «виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу (частина друга статті 235 КЗпП) не є різновидом оплати праці та елементом структури заробітної плати. Отже, за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника...».

Отже, ОСОБА_1 за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Аналогічна позиція, викладена також в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2021 року, справа № 338/701/20.

Таким чином, заявнику слід сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн. /розрахунок 768,40 (ставка судового збору, що підлягала сплаті при подання позовної заяви майнового характеру) х 150 % = 1152,60 грн/.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0002856, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Ураховуючи викладене, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2021 року не в повній мірі відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, її слід залишити без руху для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання доказу про сплату судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Любаренко І. О., на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2021 року необхідно залишити без руху та надати строк для усунення зазначених вище недоліків: подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також докази сплати судового збору.

Керуючись статтями 127, 354, 356, 357, 389 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Любаренко Ігор Олегович, на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2021 року у даній справі залишити без руху.

Надати строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, а також строк для усунення інших недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали, заявнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження або скарга буде вважатися неподаною і повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота