№ 336/8036/20
провадження № 2/336/1413/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Павловцева В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району) про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась 28.12.2020 р. до суду з вищевказаним позовом.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її донька - відповідач ОСОБА_2 народила дитину - ОСОБА_3 . Відповідач є матір`ю одиначкою, в актовому записі про народження дитини батько записаний зі слів матері. Реєстрація народження відбулася у Шевченківському відділі ДРАЦС, за актовим записом № 1525, де батько дитини записаний зі слів матері на підставі ст.135 СК України.

Донька займаючись влаштуванням свого особистого життя, не займається вихованням дитини, не доглядає за дівчинкою в повній мірі, не спілкується в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться здоров`ям, навчанням в школі, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, через що дівчинку було направлено до КУ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР.

Згідно наказу начальника служби у справах дітей від 04.11.2020 р. дитина взята на облік, так як вона опинилася у складних обставинах (проживання в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків).

З 01.09.2018 р. онука навчалася в ЗОШ № 65 м.Запоріжжя в З-Д класі. Позивач проживає окремо від дитини, але дівчинка часто приходить до неї та отримує матеріальну і моральну допомогу, між ними склалися дуже добрі родинні стосунки. Позивач забезпечена житлом, отримує пенсію та працює на заводі «Мотор-Січ».

Посилаючись на вказані обставини, та на положення ст..ст.150, 155, 164-166, 180, 183, 191 СК України, за позовом ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_3 ; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Ухвалою від 04.01.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 22.02.2021 р.

22.02.2021 р. закрито підготовче провадження і призначено судове засідання на 07.04.2021 р.

07.04.2021 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 28.05.2021 р. на підставі ч.1 ст.240, п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні 07.04.2021 р. підтримала позовні вимоги, вказуючи на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Представник третьої особи подала заяву про продовження розгляду справи без її участі, в процесі розгляду справи підтримала позов ОСОБА_1 .

Розгляд справи за відсутності учасника процесу узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. В процесі розгляду справи заперечувала проти стягнення з неї аліментів на утримання дитини.

Суд постановив рішення за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин:

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Статтею 150 СК України передбачено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.

За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено наданим свідоцтвом про народження (а.с.21).

Згідно повідомлення Шевченківського районного у м.Запоріжжі відділу ДРАЦС, відомості про батька ОСОБА_3 внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.48).

Мати не виконує покладених на неї законом батьківських обов`язків по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дитини.

Обставини, зазначені позивачем в позові, підтверджені дослідженими судом письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи, а саме: психолого-педагогічною характеристикою ОСОБА_3 (а.с.10-11); наказом служби (управління) у справах дітей від 04.11.2020 р. (а.с.12); довідкою КНП «Центр первинної медико-сантарної допомоги № 2» (а.с.13), та відповідачем в процесі розгляду справи належними доказами не спростовані (ст.ст.12, 80 ЦПК України).

Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької містької ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 (а.с.32-33). Як зазначено у висновку, ОСОБА_3 перебуває на обліку у відділі по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей, як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах (проживання у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх заміняють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини). Малолітня тимчасово влаштована в родину рідної баби ОСОБА_1 .

Враховуючи, що викладені в позовній заяві твердження позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та інтереси малолітньої дитини, суд задовольняє позовні вимоги про позбавлення батьківських прав.

Ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст.182 СК України визначено, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Ч.3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Наведені норми діючого законодавства у сукупності з наданими позивачем доказами, підтверджують обґрунтованість вимог про стягнення аліментів.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів звільнена, відтак, відповідно до положень частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України, а в сумі 840,80 грн., сплачені за вимоги про позбавлення батьківських прав, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Повний текст рішення виготовлений 09 червня 2021 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні у складі колегії суддів в період з 04 по 09 червня 2021 р.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) (третя особа - районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району) про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.12.2020 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду сладений 09 червня 2021 року.

Суддя О.В.Дмитрюк