Справа № 291/765/20
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2021 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Митюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Підгорної А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ружині Ружинського району Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , представника позивачки Бойка Андрія Степановича

до Зарудинецької сільської ради, Ружинського району , Житомирської області

про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Бойко А.С., який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся з позовом до Зарудинецької сільської ради Ружинського району , Житомирської області, в якому просить визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Зарудинецьке» с. Зарудинці, Зарудинецької сільської ради, Ружинського району , Житомирської області, площею 3,62 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування після смерті матері позивачки, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 . Позивачка своєчасно прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , а саме земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства «Зарудинецьке» с. Зарудинці, Ружинського району , Житомирської області, який вона успадкувала після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї матері ОСОБА_5 . Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив справу слухати у їх відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Зарудинецька сільська рада, Ружинського району , Житомирської області надіслали суду заяву, в якій просять справу розглядати за відсутності представника відповідача, проти позову не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 , є спадкоємицею за законом майна своєї матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в Зарудинцях Ружинського району Житомирської області, що стверджується:

-паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 23 листопада 2011 року Ружинським РВ УМВС України в Житомирській області (а.с.6);

-свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 виданого 11 вересня 1981 року Зарудинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області, згідно якого вбачається, вбачається, що батьками останньої зазначені батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_4 (а.с.43);

-свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 07.11.2011 року, виданого 07.11.2011 року Зарудинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області, згідно якого, ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с.43);

-свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_4 виданого 13 вересня 1954 року Зарудинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області, з якого вбачається, що її батьками були батько - ОСОБА_12 , мати: ОСОБА_5 ;

-свідоцтво про укладення шлюб серії НОМЕР_5 виданого 03.08.1975 року Зарудинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області, з якого вбачається, що ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 (а.с.40);

-свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 21 грудня 2017 року виданого Виконавчим комітетом Зарудинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області, відповідно до якого, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 в с. Зарудинці, Ружинського району , Житомирської області (а.с.9);

-свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 виданого 12.02.2008 року, Зарудинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області, відповідно до якого, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 в с. Зарудинці, Ружинського району , Житомирської області (а.с.8);

- довідкою №673 від 27.11.2019 року виданою Зарудинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області про те, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 Разом з нею за цією ж адресою на день її смерті проживали та були зареєстровані:дочка - ОСОБА_1 , 1981 року народження, яка прийняла спадщину після померлої матері, але не оформила. Крім вищезазначених осіб за цією адресою на день її смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.33);

- довідкою №120 від 18.03.2020 року виданою Зарудинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області про те, що ОСОБА_4 , 1954 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично в шестимісячний строк прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.34);

-довідкою №115 від 16.03.2020 року виданою Зарудинецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області про те, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.35);

-експертним висновком №056/602-а від 13.05.2021 року наданого Україниським бюро лінгвістичних експертиз, згідно якого українські записи особового імені ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є ідентичними, та українські записи імені по батькові ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є ідентичними.

Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відділу у Ружинському районі № 31-6-0.34-56/120-20 від 15.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_5 , виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії ЖТ №015321, відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 18.06.1997р. № 222 , бувшого реформованого КСП «Зарудинецьке», с. Зарудинці Зарудинецької сільської ради , зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Ружинською райдержадмінстрацією за № 404 від 22.03.2000р. (а.с.10).

Згідно постанови державного нотаріуса від 25.04.2020 року на № 342/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) КСП «Зарудинецьке» с.Зарудинці , що розташована на території Зарудинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області, після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 , яка померла , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.11).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №80/2020 року заведеної Ружинською державною нотаріальною конторою, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті останньої у встановлений законодавством строк, та частково оформила свої спадкові права, інших спадкоємців не має (а.с.27-50).

Згідно х інформаційної довідки зі спадкового реєстру, наданої державним нотаріусом Ружинської районної державної нотаріальної контори, спадкові справи відносно майна, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 не заводилась та заяви на прийняття спадщини не подавалися (а.с.58-59).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7(Із змінами, внесеними згідно зпостановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року(561-12),Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям"та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно пункту «г» ч. 1ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок»(втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 за життя набула право на земельну частку (пай), тому наявні усі підстави для визнання права власності на земельну частку (пай) за позивачкою ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст.1216-1218,1261,1296 ЦК України та ст.ст. 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представника позивачки Бойка Андрія Степановича до Зарудинецької сільської ради, Ружинського району , Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_8 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) по реформованому Колективному сільськогосподарському підприємству «Зарудинецьке» с. Зарудинці Ружинського району Житомирської області, площею 3,62 в умовних кадастрових гектарах, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №015321, виданого на ім`я ОСОБА_5 відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 18.06.1997 року №222, бувшого реформованого КСП «Зарудинецьке» с.Зарудинці, Зарудинецької сільської ради, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Ружинською райдержадміністрацією за №404 від 22.03.2000 року, в порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Зарудинці Ружинського району, Житомирської області .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_8 ;

Відповідач:Зарудинецька сільська рада Ружинського району Житмоирської області, місце розташування:13646, с.Зарудинці, вул.Кооперативна, буд.50, Ружинського району Житомирської області, .

Суддя О. В. Митюк.