"09" червня 2021 р.
Справа № 642/3473/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л. Г.

за участю секретаря КанаєвоїК.М.

представника позивачів ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року представник позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за довіреністю ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вартість матеріальної шкоди у розмірі 53 319,30 грн., витрати на проведення оцінки у розмірі 705,60 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та судовий збір у сумі 1240,20 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. та судовий збір у сумі 689 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі послалися на те, що 16.10.2013 року в м. Харкові ОСОБА_2 , керуючи автомобілем „ГАЗ 3110, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем „FORD Fiesta, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2013 року. На момент вчинення адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/1166440 від 30.03.2013 року. Франшиза за Полісом складає 0,00 грн. У зв`язку з тим, що у ДТП визнано винним відповідача - ОСОБА_5 письмово звернулась до ПАТ НАСК „Оранта з повідомленням про дану подію та надала копії документів, для отримання належного страхового відшкодування за збиток спричинений у наслідок ДТП, надала пошкоджений автомобіль для огляду. Для оцінки вартості матеріальної шкоди автомобіля, сплативши послуги за власний рахунок у сумі 705,60 грн., ОСОБА_5 звернулась до Харківського Науково-Дослідного Інституту Судових Експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, та згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 10906 від 29.01.2014 р. матеріальна шкода, внаслідок ДТП склала 103 319,30 грн. ПАТ НАСК „Оранта прийняло відповідне рішення та сплатило частину спричиненої шкоди у розмірі 50 000 грн. Таким чином, з урахуванням виплаченого збитку з відповідача підлягає стягненню сума 53 319,30 грн. Крім того, позивачами зазначено, що внаслідок ДТП їм була заподіяна моральна шкода, яку позивач ОСОБА_5 оцінила у 10 000 грн., а позивач ОСОБА_6 у 5 000 грн. Моральна шкода пов`язана зі спричиненням ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, лікування перебування на стаціонарному лікуванні та пов`язані з цим моральні страждання.

Заочним рішенням від07 жовтня 2016 року позов задоволено. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 вартість матеріальної шкоди у розмірі 53 319 грн. 30 коп., витрати на проведення оцінки у розмірі 705 грн. 60 коп., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., та суму судового збору у розмірі 1240 грн. 20 коп. Також з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнено моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. та суму судового збору у розмірі 689 грн. Додатковим рішенням від 18 жовтня 2016 року доповнено резолютивну частину заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2016 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 витрат на відправку телеграми у сумі 206 грн. та стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 витрат на відправку телеграми у сумі 206 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21.11.2016р. заочне рішення від 07 жовтня 2016 рокускасовано та призначено новий розгляд.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.05.2018р. призначено судово - автотоварознавчу експертизу, по матеріалам справи, без огляду КТЗ та зупинено провадження по справі на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2018р. провадження у справі відновлено, у зв`язку з несплатою позивачами вартості експертизи у 45 денний термін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.04.2019р. призначено судово - автотоварознавчу експертизу, по матеріалам справи, без огляду КТЗ та зупинено провадження по справі на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 25 липня 2019 р. провадження у справі відновлено, у зв`язку з отриманням висновку експертизи.

В судовому засіданні протокольною ухвалою суду 17.12.2020р. явку позивачів було визнано обов`язковою, у зв`язку із відомостями, отриманими з висновків експертизи та відомостями про продаж позивачем автомобілю.

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав у повному обсязі, клопотав про призначення судово автотоварознавчої експертизи по матеріалам справи, без огляду КТЗ, оскільки де знаходиться автомобіль йому невідомо. В подальшому надавав клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачів, незважаючи на те, що явка позивачів визнана судом обов`язковою.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи незважаючи на те, що явка позивачів визнана судом обов`язковою.

Відповідач та його представники проти задоволення позову заперечували.

Відповідач показав, що не заперечує винність у ДТП, але не погоджується з вартістю матеріальної та моральної шкоди, яка позивачами не доведена. Під час судового засіданні він дізнався, що автомобіль „FORD Fiesta було продано ще до подання позову. Також він підтримує правову позицію свого представника ОСОБА_4 .

Представник відповідача ОСОБА_3 в своїх поясненнях зазначив, що для відшкодування шкоди завданої в наслідок ДТП суд повинен встановити вартість реально завданої шкоди транспортному засобу або встановити реально понесені власником автомобіля витрати на проведення його ремонту. Автотоварознавча експертиза не може встановити реальної вартості відновлювального ремонту автомобілю, а встановлює лише приблизну суму, яку необхідно буде витратити на ремонт автомобіля. Судом не може прийматися така експертиза як доказ, оскільки доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивачем ОСОБА_5 не надано доказів того, що автомобіль FORD FIESTA, д.н. НОМЕР_2 нею ремонтувався та не додано документально підтверджених понесених позивачем витрат на проведення відновлювального ремонту свого автомобіля. У експертному дослідженні №10906 щодо визначення величини матеріальної шкоди спричиненої володільцю FORD FIESTA, д.н. НОМЕР_2 експерт, що проводив дослідження, не попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. За клопотанням представника позивачів призначалась повторна авто товарознавча експертиза , відповідно до висновків якої від 18.06.2019р. №9350 зазначено, що технічний огляд автомобілю FORD FIESTA, д.н. НОМЕР_2 проводився в рамках експертного авто товарознавчого дослідження №10906 від 29.01.2014р. Тобто безпосередньо експертом під час проведення експертизи автомобіль, що є предметом дослідження, не оглядався і експертом були використані данні про пошкодження автомобіля, які визначені експертом в рамках авто товарознавчого дослідження №10906 де експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази розміру шкоди, завданої автомобілю позивача ОСОБА_5 дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась з вини відповідача ОСОБА_2 , окрім висновку експертного автотоварознавчого дослідження, то такі позовні вимоги вважаємо недоведеними. Позивачем ОСОБА_5 не доведено перевищення розміру завданої шкоди ліміту відповідальності страховика, а тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача ОСОБА_5 про стягнення з відповідача завданої знищенням автомобіля шкоди, що охоплюється обов`язком страховика за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власника наземного транспортного засобу - відповідача. Окрім цього, судом встановлено, що автомобіль FORD Fiesta, д.н. НОМЕР_2 , був відчужений позивачем ОСОБА_5 03 грудня 2014 року. Доказів, що автомобіль було відремонтовано та вартості такого ремонту до суду позивачем ОСОБА_5 не надано. Судом було встановлено обов`язковою явку позивача ОСОБА_5 для допиту у судовому засіданні, але позивач ОСОБА_5 до суду не з`явилась. Тому суд позбавлений можливості належними та допустимими доказами встановити реальну вартість відшкодування та витрат на проведення ремонтних робіт автомобіля FORD Fiesta, д.н. НОМЕР_2 , який на момент ДТП належав позивачу ОСОБА_5 . Позовна вимога про стягнення витрат на проведення оцінки у розмірі 705,6 гривень, не підлягає задоволенню, оскільки така оцінка була виконана за ініціативою сторони позивача та на її замовлення. Крім цього, оцінка, оплату за яку вимагає стягнути з відповідача позивач ОСОБА_5 , не може використовуватися судом як належний та допустимий доказ. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної і немайнової шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювана та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються етан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 січня 2018 року по справі № 804/2252/14, від 21.02.2019 року по справі №670/499/16-а, від 28.02.2019 року по справі №804/7085/16.

Звертав увагу суду на відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди, оскільки позивачем ОСОБА_5 не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, та зокрема позивачем ОСОБА_5 не надано обгрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння їй моральної шкоди саме діями відповідача. Обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на осіб, що звертаються з позовом. Моральна шкода, завдана позивачу ОСОБА_6 також не підтверджена доказами, які б вказували що шкода завдана саме діями відповідача та не обґрунтовано розмір моральної шкоди. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 показав, що статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплено обов`язок страховика у разі визнання транспортного засобу фізично знищеним здійснити потерпілому страхову виплату у вигляді різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що не позбавляє позивача права вимоги до винної особи про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, ураховуючи згоду позивача передати відповідачеві залишки пошкодженого транспортного засобу. Однак, у зв`язку з реалізацією позивачем ОСОБА_5 транспортного засобу 03 грудня 2014 р. унеможливлюється передання залишків автомобілю FORD FIESTA, державний номер НОМЕР_2 відповідачу ОСОБА_2 . Доказів, що автомобіль було відремонтовано та вартості такого ремонту до суду позивачами та їх представником не надано. Позивачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння їм моральної шкоди саме діями відповідача, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд вислухавши думку представника позивачів, відповідача та його представників, перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч.1,3 ст.13,ч.1 ст.49 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ст. 76, ч.1,2,3 ст.77,79,80 ЦПК України:

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За ч.1,5,6 ст.81, ст.89 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля FORD FIESTA, державний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_5 (а.с. 5).

Як вбачається з постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 26.12.2013 року 16 жовтня 2013 року приблизно о 20 год. 30 хв. гр. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ГАЗ 3110, державний номер НОМЕР_1 , на перехресті вул. Полтавський шлях і вул. Дмитрівській у м. Харкові в порушення вимог п. 8.4 Правил дорожнього руху України не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу» та допустив зіткнення з належним ОСОБА_5 автомобілем Форд, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого автомобілі отримали пошкодження, а їх власникам завдана матеріальна шкода. Вищезазначеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Зазначена постанова набрала законної сили. (а.с. 7).

Постановою апеляційного суду Харківської області від 29.01.2014р. апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення. Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 26.12.2013 р., якою визнано ОСОБА_2 виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн. залишено без змін. (т.1 а.с.71,72)

Таким чином, вина ОСОБА_2 доведена та встановлена судовим рішенням.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 10906 від 29.01.2014 року, наданого експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля FORD FIESTA, державний номер НОМЕР_2 , становить 103 319,30 грн. (т.1 а.с. 9-33).

На момент вчинення адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/1166440 від 30.03.2013. (т.1 а.с.6)

За відповіддю ПАТ Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» від 22.11.2016р. згідно страхового акту №ОЦВ-13-13702/1 та заяви про Страхове відшкодування Страховиком 28.04.2015р. було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. 00 коп. на рахунок АТ «Райфайзен Банк Аваль». Отримувач платежу ОСОБА_5 .(т.1 а.с.122)

З матеріалів наданих ПАТ Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» вбачається:

Поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/1166440 від 30.03.2013 р. діючий на 16.03.2013р., франшиза складає 510 грн., ліміт за шкоду життю та здоров`ю - 100 000 грн., ліміт за шкоду майну - 50 000 грн. Застрахований транспортний засіб легковий автомобіль ГАЗ 3110, державний номер НОМЕР_1 , страхувальник ОСОБА_7 . (т.1 а.с.123)

ОСОБА_5 18.10.2013р. звернулася до НАСК «ОРАНТА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а 08.04.2013р. про Страхове відшкодування. (т.1 а.с.124-126)

Також було надано відомості про дорожньо-транспортну пригоду яка відбулася 16.10.2013р. о 20 год.30 хв. на перехресті вул. Полтавський шлях і вул. Дмитрівській у м. Харкові з зазначенням транспортних засобів FORD FIESTA, державний номер НОМЕР_2 , ГАЗ 3110, державний номер НОМЕР_1 і учасників пригоди ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (т.1 а.с.127)

Аварійним комісаром ОСОБА_8 21.03.2013р. було складено протокол (акт) огляду транспортного засобу FORD FIESTA, державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 та складено ремонтну калькуляцію. (т.1 а.с.130-134)

22.04.2014р. ПАТ Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» складено страховий акт №ОЦВ-13-13702/1 та розрахунок страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. (т.1 а.с.135,136)

Дочірнє підприємство «Автотрейдінг-Харків» листом від 22.12.2016р. повідомив адвоката Надолю Є.В. про те, що власниця автомобілю FORD FIESTA, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 зверталася на станцію технічного обслуговування ДП «Автотрейдінг-Харків» одноразово для першого технічного обслуговування та 12.05.2012р. було виконано технічні робот із обслуговування зазначеного автомобіля на суму 418 грн.20 коп. з ПДВ, вартість запасних частин та матеріалів склала 743 грн. 00 коп. (т.1 а.с.138-140)

Як вбачається з висновків судово - автотоварознавчоїекспертизи від 18.06.2019р. та калькуляції до неї, оскільки вартість відновлювального ремонту 392 453,53 грн. перевищує ринкову вартість автомобіля „FORD Fiesta, д.н. НОМЕР_2 зі строком експлуатації як на момент пошкодження, згідно п.7.3(5), то згідно п.8.2 (4), величина матеріального збитку (з технічної точки зору), яка заподіяна власнику КТЗ, приймається у розмірі його ринкової вартості на момент проведення експертизи (18.06.2019р.) складає 252 551 грн. 52 коп. Величина матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля „FORD Fiesta, д.н. НОМЕР_2 , у результаті пошкодження після ДТП, приймається у розмірі його ринкової вартості на момент ДТП (16.10.2013р.) складає 103 319 грн. 30 коп. Величина матеріального збитку, яка заподіяна власнику автомобіля „FORD Fiesta, д.н. НОМЕР_2 , приймається у розмірі його ринкової вартості по цінам дійсним на момент проведення експертизи (18.06.2019р.) у результаті пошкодження від ДТП (16.10.2013р.), складає 252 551 грн. 52 коп. (т.1 а.с.237-257)

Згідно відповіді територіального сервісного центру №6341 регіонального сервісного центру в Харківській області та роздруківки із Єдиного реєстру МВС від 20.12.2019р. на адресу адвоката Є. Надолі ОСОБА_5 перереєструвала автомобіль „FORD Fiesta, д.н. НОМЕР_2 02.12.2014р. на іншого громадянина ( ОСОБА_9 ). Будь якої інформації стосовно перереєстрації надати не вбачається можливим оскільки, документи що стали підставами для перереєстрації транспортного засобу знищені по закінченню терміну зберігання (3 роки , згідно п.203 Наказу МВС України №5 дск від 10.01.2014р.) 02.04.2016р. вказаний транспортний засіб був ще раз перереєстрований на іншу громадянку України ( ОСОБА_10 ) у ТСК №1246 м.Новомосковськ Дніпропетровської області. (т.2 а.с.39,40)

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, несе особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування зазначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо в наслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до п.п. 6,14,15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальніх справ від 01.03.2013р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки`особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мале місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Як роз`яснив пленум Верховного суду України в п. 9 Постанови № 6 від 27 березня 1992 року (із послідуючими змінами та доповненнями) „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форми власності судом слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

У відповідності до вимог ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 4 Полісу та п. 9.2. ст. 9 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого».

У вересні 2014 року ОСОБА_5 письмово звернулась до ПАТ НАСК „Оранта з повідомленням про дану подію та надала копії документів для отримання належного страхового відшкодування за збиток спричинений внаслідок ДТП.

ПАТ НАСК „Оранта прийняло відповідне рішення та сплатило частину спричиненої шкоди ОСОБА_5 у розмірі 50 000 грн., що підтверджується листом від 30.09.2014 р.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивачем ОСОБА_5 не надано доказів того, що автомобіль FORD FIESTA, державний номер НОМЕР_2 нею ремонтувався та не надано документально підтверджених понесених позивачем витрат на проведення відновлювального ремонту свого автомобіля. Крім того, судом було встановлено, що автомобіль FORD FIESTA, державний номер НОМЕР_2 , був відчужений позивачем ОСОБА_5 03 грудня 2014 року, ще до звернення із позовом до суду, що унеможливлює передання залишків автомобілю FORD FIESTA, державний номер НОМЕР_2 відповідачу ОСОБА_2 . Доказів, що автомобіль було відремонтовано та доказів вартості такого ремонту до суду позивачем ОСОБА_5 не надано.

Судом у зв`язку із відомостями про відчуження позивачем автомобілю та висновками експертизи, явку позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_11 було визнано обов`язковою для допиту у судовому засіданні, але позивачі до суду не з`явилась. Тому суд позбавлений можливості отримати належні та допустимі докази щодо реальної вартість відшкодування та витрат на проведення ремонтних робіт автомобіля FORD FIESTA, державний номер НОМЕР_2 , який на момент ДТП належав позивачу ОСОБА_5 .

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 30 січня 2019 року по справі № 753/21303/16-ц.

Вимога, ОСОБА_5 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 сплаченої суми у розмірі 705,60 грн. за висновок експертного авто-товарознавчого дослідження № 10906 від 29.01.2014 року (а.с. 8), також задоволенню не підлягає, оскільки така оцінка була виконана за ініціативою позивача та на її замовлення.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне:

Згідно до п. 3 Постанови № 4 Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку із незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ.

Для відшкодування шкоди обов`язкова необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювалча, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного суду від 30 січня 2018 року по справі №804/2252 від 21.02.2019 р. по справі №670/499/16-а , від 28.02.2019 р. по справі №804/7085/16.

Позивачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння їм моральної шкоди саме діями відповідача. Обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру покладається на позивача, сам по собі факт дорожньо-транспортної пригоди не є підставою для стягнення моральної шкоди, тому вимога позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів судових витрат.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273 ЦПК України, ст. 23, 1166-1168, 1187, 1188 ЦК України, ст. 6, 9, 12, 22, 37, 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року зі змінами та доповненнями, суд , -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09 червня 2021 року.

Суддя Л.Г. Проценко