Єдиний унікальний номер 448/641/21
Провадження № 2/448/439/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31.05.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська», про визнання права довічного успадковуваного володіння земельними ділянками, визнання протиправним та скасування рішення Мостиської міської ради Львівської області, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшла вищевказана цивільна справа.

Ознайомившись із змістом позовної заяви та проаналізувавши додані до неї додатки, вважаю, що така підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

У позовній заяві стороною позивача пред`явлено наступні позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати рішення Мостиської міської ради (реквізити якого буде уточнено стороною позивача в заяві про уточнення позовних вимог після витребування матеріалів щодо передачі спірної земельної ділянки в оренду) щодо передачі ТОВ «Агрокультура Мостиська» в оренду земельної ділянки під кадастровим номером :11:000:0049; визнати за позивачем ОСОБА_1 право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою площею 7 га (ділянка № НОМЕР_1 ) та земельною ділянкою площею 3 га (ділянка № НОМЕР_2 ) на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, які надані для ведення селянського (фермерського) господарства згідно Державного акту на право користування землею серії Б №059985, виданого на ім`я ОСОБА_2 виконавчим комітетом Мостиської районної ради народних депутатів, затвердженого рішенням Мостиського райвиконкому №38 від 20.02.1992р. При цьому позовні вимоги обґрунтовані обставинами спадкування позивачем ОСОБА_1 спадкового майна спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також обставинами спадкування ОСОБА_3 спадкового майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги до позовної заяви встановлені ст.ст.175, 177 ЦПК України.

У відповідності з пунктами 5,8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У випадку відсутності спору про спадкове майно, свідоцтво про право на таке видається нотаріусом за наявності наданих правовстановлюючих документів на спадкову масу та проведення відповідних оплат.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності (ст.392 ЦК).

Відтак, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку, є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч.4 ст.49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Згідно Глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженогоНаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Отже, реалізація права на звернення до суду із позовом про визнання права в порядку спадкування здійснюється після відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. У протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, №7«Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ цієї категорії слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Однак стороною позивача до позовної заяви не додано постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Крім того, суд не погоджується з доводами сторони позивача, що ними заявлено позовні вимоги виключно немайнового характеру.

Враховуючи положення п.п.15-16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вважаю, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру про визнання протиправним та скасування рішення Мостиської міської ради, оскільки такі вимоги не підлягають вартісній оцінці. Щодо іншої позовної вимоги про визнання права довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою площею 7 га (ділянка № НОМЕР_1 ) та земельною ділянкою площею 3 га (ділянка № НОМЕР_2 ) на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області, то розцінюю таку вимогу про визнання речового права на майно (земельну ділянку) як вимогу, яка відноситься до вимог майнового характеру. Розмір судового збору за подання таких вимог визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Судовий збір повинен визначатися з урахуванням вартості спірного майна - земельної ділянки. Однак, до позовної заяви не додано жодного доказу, із якого можливо було б визначити вартість спірної земельної ділянки. А тому, суд не може визначити розмір судового збору, який позивач повинен оплатити за вимогу майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

За пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

За статтею 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

При цьому вважаю за необхідне звернути увагу позивача на те, що суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 176, пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача, тягар доказування вартості майна несе саме позивач.

Однак, сторона позивача в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не надала належних та допустимих доказів дійсної вартості спірного майна, із якої необхідно визначити ціну позову та сплатити судовий збір.

У зв`язку із не визначенням дійсної (реальної) вартості спірного майна, суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого позивачем судового збору за заявлену ним вимогу майнового характеру.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (908 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (11 350 гривень).

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.)

Згідно частини 3 статті 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За викладених обставин, сторона позивача має зазначити дійсну вартість спірного майна на момент звернення до суду з заявленим позовом, надати докази на підтвердження дійсної вартості даного майна, зазначити ціну позову, з якої з урахуванням вимог закону «Про судовий збір» слід визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті за заявлену вимогу майнового характеру.

Також вважаю за необхідне зазначити, що всупереч вимогам ч.2 ст.84 ЦПК України до клопотання про витребування доказів (копій матеріалів щодо прийняття рішення про передачу ТзОВ «Агрокультура Мостиська» в оренду земельної ділянки під кадастровим номером :11:000:0049, а також належно завіреної копії самого рішення), стороною позивача не надано доказів вжиття заходів для отримання цих доказів самостійно та відмови їм у наданні таких. Натомість, стороною позивача до клопотання про витребування згаданих документів додано копію заяви зовсім іншого змісту «заяви про зняття лоту з земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки», у якій відсутнє звернення до відповідача з приводу надання зазначених вище документів. Крім того, відсутні і належні докази звернення позивача до відповідача із заявою про зняття лоту з земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки (докази направлення такої заяви поштовою кореспонденцією, вхідний штамп отримувача звернення, і т.ін).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу ОСОБА_1 необхідно надати строк для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокультура Мостиська», про визнання права довічного успадковуваного володіння земельними ділянками, визнання протиправним та скасування рішення Мостиської міської ради Львівської області залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без рухута роз`яснити, що у випадку виконання ним у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В.Кічак