Справа № 466/546/20 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/811/2450/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Шеремети Н.О., Савуляка Р.В.

при секретарі: Ждан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест+» на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 24 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною ухвалою заяву ОСОБА_1 задоволено.

Накладено арешт на нежитлове приміщення будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650,6 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційнийномер об`єкта нерухомого майна: 1, право власності, яке зареєстроване за ОСОБА_2 .

Заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та

нотаріусам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на

нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до Закону України «Про державну

реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення будь - яких

реєстраційних дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх

обтяжень, спрямованих на офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття,

зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, шляхом

внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме

майно щодо нежитлового приміщення будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650,6 кв.м.,

яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер

об`єкта нерухомого майна: 1.

Ухвалу суду оскаржило ТзОВ «Інвест+», особа, яке не брала у часті у справі.

Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що нежитлове приміщення будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, було неправомірно зареєстровано за ОСОБА_2 , оскільки власником даного нерухомого майна є ТОВ «Інвест+». Так, в провадженні господарського суду Волинської області знаходиться справа про банкрутство ТОВ «Інвест +» (справа № 903/69/18). ОСОБА_2 є забезпеченим кредитором у даній справі заставним майном, а саме нежитловим приміщенням будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650,6 кв.м, яке знаходиться за адресою: . АДРЕСА_1 . Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 29.06.2016 року, залишеним без змін рішенням апеляційного суду Львівської області від 26.09.2016 року у справі № 466/10218/- ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлове приміщення будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650.6 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

11.06.2019 року на підставі протоколу електронних торгів від 26.07.2018 року № 347727 та акта про реалізацію предмета іпотеки від 29.08.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. було видано ОСОБА_2 свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Враховуючи, що в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів відбулося індивідуальне задоволення вимог забезпеченого кредитора, 12 вересня 2019 року ухвалою господарського суду Волинської області, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 року було визнано протиправним та скасовано результати електронних торгів щодо реалізації нежитлового приміщення, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Верховним Судом у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14 травня 2020 року у справі № 903/69/18 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 12.09.2019 у справі № 903/69/18 залишено без змін. Однак, у зв`язку з постановленням судом оскаржуваної ухвали, якою накладено арешт на майно, яке не належить ОСОБА_2 , відсутня можливість виконати зазначені судові рішення, які набрали законної сили.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

17 травня 2021 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу ТзОВ «Інвест+», у якому зазначено, що подаючи заяву про забезпечення позову ним було належним чином її обгрунтовано. На підтвердження належності відповідачу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, ним ( ОСОБА_1 ) долучено до матеріалів заяви про забезпечення позову Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Згідно зазначеної інформаційної довідки власником нежитлового приміщення будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650,6 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1 є відповідач ОСОБА_2 . Обгрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ТзОВ «Інвест+» покликається на фіктивність укладеного між ним ( ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 правочину, а саме договору позики від 02 січня 2019 року, однак не наводить жодних доказів на підтвердження зазначених доводів та не долучає рішення суду про визнання вказаного договору позики від 02 січня 2019 року недійсним. Суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову не зобов`язаний був з`ясовувати інформацію про наявність будь-яких судових спорів відносно майна відповідача, відтак оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

У засіданні суду апеляційної інстанції представники апелянта ТзОВ «Інвест+» - Андріяш Н.В. скаргу підтримала, з підстав наведених у ній, просила скаргу задоволити, ухвалу суду скасувати.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 подав заву про відкладення розгляду справи з підстав перебування у відрядженні за межами Львівської області, однак суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності по наявних матеріалах справи, зважаючи на тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 02 січня 2019 року у розмірі 1 000 000, 00 гривень.

Одночасно з пред`явленням позову, ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення зазначеного позову, в якій просив накласти арешт на нежитлове приміщення будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650,6 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, право власності, яке зареєстроване за ОСОБА_2 ; заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та нотаріусам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, спрямованих на офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нежитлового приміщення будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що 02 січня 2019 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого він передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 000 000 грн. Відповідач зобов`язувався повернути ОСОБА_1 суму позики не пізніше 01 вересня 2019 року, однак станом на час звернення до суду з даним позовом відповідач своїх зобов`язань за договором позики не виконав.

З огляду на те, що ОСОБА_2 добровільно не бажає повертати борг та з урахуванням того, що предметом позову є стягнення значної суми грошових коштів у розмірі 1 000 000 грн, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно та заборону вчинення реєстраційних дій щодо вказаного майна є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду у разі задоволення позову, забезпечить можливість ефективного захисту його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 статті 150 ЦПК України передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, нежитлове приміщення будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650,6 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, зареєстроване на праві власності за ОСОБА_2 .

Однак, матеріалами справи встановлено, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 12 вересня 2019 року (справа № 903/69/18), залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2019 року та постановою Верховного Суду від 14 травня 2020 року, заяву ліквідатора ТОВ "ІНВЕСТ+" арбітражного керуючого Рабана Микити Тарасовича задоволено, визнано протиправним та скасовано результати електронних торгів щодо реалізації нежитлових приміщень будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомості №1, що знаходиться у АДРЕСА_1 , оформлені протоколом електронних торгів №347227 від 26.07.2018 року, визнано протиправним та скасовано акт про реалізацію предмета іпотеки нежитлового приміщення будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м. по АДРЕСА_1 від 29 серпня 2018 року, виданого державним виконавцем відділу примусового виконання рушень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Батюк М.Я. 29.08.2018 року, визнано протиправним та скасовано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, серія та номер 825, видане 11.06.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. Винницькому Е.Ю., визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47305430 від 11.06.2019 року" та витребувано у ОСОБА_2 нерухоме майно: нежитлові приміщення будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м. по АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+".

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки майно, на яке з метою забезпечення виконання можливого рішення суду про стягнення боргу накладено арешт, не належить відповідачу ОСОБА_2 , а також, що наявність такого (арешту), робить неможливим виконання рішення Господарського суду Волинської області від 12 вересня 2019 року (справа № 903/69/18) про витребування у ОСОБА_2 нерухомого майна: нежитлових приміщень будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м. по АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+", заходи забезпечення позову, вжиті у даній справі, слід скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест+» задоволити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 24 січня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 червня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Савуляк Р. В.