Справа № 583/4845/20
02 лютого 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :
головуючого-судді Сидоренка Р.В.,
при секретарі Шаміладзе В.В.,
за участю представника позивача, адвоката Абрамовича О.В.,
представника органу опіки та піклування Гмирі В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 у м. Охтирці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради, про визначення місця проживання дитини, -
24.12.2020 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просить суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що 20 червня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.06.2012 р., шлюб з відповідачем було розірвано. Відповідач сплачує аліменти на утримання доньки відповідно до заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.07.2020 р., справа № 583/1990/20, згідно якого змінено розмір аліментів та вирішено стягувати з ОСОБА_2 , 1988 року народження, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття та сплачувати аліменти матері дитини - ОСОБА_1 .
На даний час донька ОСОБА_4 проживає разом позивачкою в АДРЕСА_1 . Ця квартира приватизована у 2008 році нею, на той час ОСОБА_5 , її батьками - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також моєю сестрою ОСОБА_5 . Кожен із них є власником ј частини даної квартири. Фактично у цій квартирі проживає вона удвох із донькою, хоча зареєстровано 5 осіб - вона, донька, сестра та її батьки.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 6271/15-13 відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Охтирської міської ради ОСОБА_3 з 28.12.2009 і по теперішній час зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Батько дитини - відповідач ОСОБА_2 хоч і зареєстрований в АДРЕСА_2 , але декілька останніх років постійно проживає та працює в м. Москва.
Зараз дитині 10 років. Вона одноосібно займається її вихованням та матеріальним забезпеченням, створює для дитини належні соціально - побутові умови проживання, забезпечує збереження психічного і фізичного здоров`я, розумового та духовного розвитку. На даний час ОСОБА_4 формується як особистість. Донька навчається у 5-А класі Охтирської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5 імені Р.К.Рапія. Крім того дитина навчається в Охтирській дитячій художній школі ім. Т.Г. Шевченка, відвідує репетиторів.
Нажаль, відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не вживає ніяких заходи щодо фізичного, духовного та інтелектуального розвитку дитини.
Оскільки батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, в тому числі щодо оздоровлення дитини, то чинне законодавство України надає їй можливість звозити дитину на оздоровлення за кордон терміном до одного місяця без згоди батька у випадку визначення судом місця проживання дитини з нею.
Вважає, що в даному випадку вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки, приймає активну участь у житті доньки, займається її всебічним розвитком, сприяє формуванню у дитини почуття власної гідності, поваги до інших людей, любові до своєї сім`ї та родини.
Натомість відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не проявляє батьківської турботи про свою дитину, не цікавиться її життям і розвитком, тобто проявляє байдужість до долі ОСОБА_4 .
В зв`язку з чим звернулася до суду та просить вимоги задовольнити.
Представник позивачки в судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивачкою підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник Органу опіки і піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог позивачки. Просить при винесенні рішення врахувати висновок Органу опіки і піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.
Позивачка 20 червня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.06.2012 р., шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Відповідач сплачує аліменти на утримання доньки відповідно до заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.07.2020 р., справа № 583/1990/20 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн.
На даний час донька ОСОБА_4 проживає разом позивачкою в АДРЕСА_1 . Ця квартира приватизована позивачкою у 2008 році, ОСОБА_5 , її батьками - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також сестрою позивачки ОСОБА_5 . Кожен із них є власником ј частини даної квартири.
Як зазначає позивачка фактично у цій квартирі проживає вона удвох із донькою, хоча зареєстровано 5 осіб - вона, донька, сестра та її батьки.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 6271/15-13 відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Охтирської міської ради ОСОБА_3 з 28.12.2009 і по теперішній час зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Батько дитини - відповідач ОСОБА_2 хоч і зареєстрований в АДРЕСА_2 , але декілька останніх років постійно проживає та працює в м. Москва.
Позивачка належним чином виконує свої батьківські обов`язки, приймає активну участь у житті доньки, займається її всебічним розвитком, сприяє формуванню у дитини почуття власної гідності, поваги до інших людей, любові до своєї сім`ї та родини.
Батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, в тому числі щодо оздоровлення дитини, то чинне законодавство України надає їй можливість звозити дитину на оздоровлення за кордон терміном до одного місяця без згоди батька у випадку визначення судом місця проживання дитини з нею.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько дитини мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст. 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. А той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною та приймати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім`я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню.
Крім того, згідно із ст. 11 та 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
В частинах ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом вказаного спору, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору та суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
В ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.
Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.
При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
В рішенні від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11.07. 2017 року у справі «М. С. проти України» зазначено, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.
Таким чином, суд при вирішенні спору насамперед виходить з інтересів дитини, з метою дотримання яких може бути обмежений встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей.
Згідно наданого висновку від 15.01.2021 року Орган опіки і піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради, вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, можливе проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Суд вважає даний висновок обґрунтованим і таким, що відповідає інтересам дитини, оскільки при наданні вказаного висновку орган опіки та піклування дослідив житлові умови сторін, їх характеристику та прийняв вказане рішення відповідно до ставлення кожного з них до дитини.
Враховуючи досліджені судом докази, пояснення учасників процесу, позитивну характеристику матері, створення нею належних умов для проживання дитини, суд дійшов висновку, що місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно визначити місце проживання її матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
З огляду на викладене, суд вважає, що встановлення місця проживання дитини разом із матір`ю буде відповідати віку дитини, стану її здоров`я, її інтересам та не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-13, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 267-268, 280-284, 289, 354 ЦПК України, ст. ст. 141, 157, 159, 161 СК України, Конвенцією про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Законом України «Про охорону дитинства», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені нею судові витрати у сумі 840 гривень 80 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко