Справа № 199/2431/21
пр. № 2/336/3179/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа ОСОБА_2 , про зменшення сплати суми аліментів та скасування постанов про виконавче провадження,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро з позовом до Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа ОСОБА_2 , про зменшення сплати суми аліментів та скасування постанов про виконавче провадження.

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро Спаї В.В., на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, з посиланням на ч. 2 ст. 27 цього Кодексу, справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя

24.05.2021 р. справа надійшла до суду та передана судді Дмитрюк О.В..

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та, посилаючись на ст. 447 ЦПК України, просить:

1. Визнати та затвердити той факт, що за домовленістю між позивачем та відповідачем, в зв`язку із погіршенням матеріального стану та погіршенням здоров`я позивача, аліменти можуть сплачуватись та сплачувались у твердій грошовій сумі не менше 30%, а з серпня 2017 р. по грудень 2020 р. не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до виконавчого листа від 14.06.2006 р., вчиненого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення щомісяця з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття на користь матері ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.03.2006 р..

2. Скасувати та визнати такими, що не підлягають виконанню постанови державної виконавчої служби за виконавчим провадженням № 47499081: - про відкриття виконавчого провадження; - про передачу виконавчого провадження; - про прийняття виконавчого провадження; - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; - про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями несмертельної дії; - про передачу виконавчого провадження; - про прийняття виконавчого провадження; - про арешт коштів боржника.

3. Змінити та затвердити спосіб стягнення аліментів в сторону зменшення з позивача в розмірі не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до серпня 2017 р., а з серпня 2017 р. 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття.

Вивчивши позовну заяву та додані що до неї письмові докази, суддя приходить до переконання, що позовна заява не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху на підставі наступного:

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Позовні вимоги, викладені в п. 1 і п. 3 пов`язані між собою і фактично стосуються питання щодо зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням суду. Сторонами у справі про зменшення розміру аліментів мають бути позивач (особа, з якої стягуються аліменти) і відповідач (особа, на користь якої стягуються аліменти). Як вбачається з позовної заяви та додатків, що до неї додані боржником у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, що оспорюються, є ОСОБА_1 , стягувачем ОСОБА_2 .. Проте, відповідачем заявлено позовні вимоги до Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а ОСОБА_2 залучена до участі у справі як третя особа.

Щодо позовних вимог, викладених в п. 2, суддя дійшов висновку, що вони не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Стаття 4 КАС України визначає, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;.

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі ЗУ «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені ЗУ «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

У відповідності до ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті (ч.2 ст. 20 КАС України).

Пленум Вищого адміністративного суду України у своїй постанові №8 від 20.05.2013р. роз`яснив, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 ЗУ від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб`єктами владних повноважень і питань реєстрації.

Таким чином, якщо у справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії виконавця, який у межах спірних правовідносин діє як суб`єкт владних повноважень, то спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вказана правова позиції викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 квітня 2018 р. ( справа №826/9928/15)

Згідно із ст. 20 ЦПК України, об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, не допускається, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищевикладене, у відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 4, 175, 185, 258-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа ОСОБА_2 , про зменшення сплати суми аліментів та скасування постанов про виконавче провадження - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви не пізніше семи днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Дмитрюк