08.06.2021
Справа № 2024/2-1096/11
Провадження 6/642/48/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шрамко Л.Л.,

за участю секретаря - Злобової Я.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну стягувача, поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа для виконання,

первісні кредитори - ПАТ «Комерційний банк «Надра», ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП»,боржник - ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

26 квітня 2021 року представник ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернувся до суду з заявою про заміну стягувача (кредитора)- ПАТ «КБ «Надра» на правонаступника - ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у виконавчому листі по цивільній справі № 2024/2-1096/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 28 698 грн.80 коп. та судових витрат на користь ПАТ КБ «Надра».

В обґрунтування заяви послався на те, що згідно Договору № CL48N718070-blank про відступлення права вимоги від 05.08.2020 право вимоги за Кредитним договором № 6|2|02|2008|980-К/105 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості перейшло від ВАТ «Надра» (до перейменування ПАТ «КБ «Надра») до ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», а останній згідно Договору № GL48N18070-blank-01 від 30.09.2020 відступив право вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язані, у зв`язку з чим ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло усіх прав первісного кредитора та стало правонаступником.

Одночасно заявник просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання, посилаючись на те, що ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» не могло раніше знати про вказану обставину пропуск вказаного строку стягувачем, оскільки ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» відступив право вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» лише 30.09.2020, що унеможливило вчинення процесуальних дій заявником у визначений законом та судом строк, та вказані обставини не залежали від волі заявника.

В судове засідання представник ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином. Подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутності.

Інші учасники процесу в судове засідання також не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 442, ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду даної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про заміну стягувача є обґрунтованою на підставі наступного.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18.07. 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, з останньої на користь ПАТ КБ «Надра» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 6/2/02/2008/980-К/105 від 07.08.2008 р. у розмірі 28 698 грн. 80 коп., судові витрати в розмірі 286 грн. 99 коп., та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Згідно Договору № CL48N718070-blank про відступлення права вимоги від 05.08.2020 право вимоги за Кредитним договором № 6|2|02|2008|980-К/105 від 07.08.2008 р перейшло від ВАТ «Надра» (до перейменування ПАТ «КБ «Надра») до ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», а останній згідно Договору № GL48N18070-blank-01від 30.09.2020 відступив право вимоги за вказаним Кредитним договором ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно із ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи наведене, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку із чим відсутні підстави для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження за рішенням суду лише з тих підстав, що виконавче провадження щодо його виконання не відкрито та не перебуває на виконанні.

Заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Такий висновок зробив ВС також в постанові №643/4902/14-ц.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, у зв`язку з чим ТОВ « «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло усіх прав первісного кредитора та стало правонаступником.

За таких обставин, заява про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача - по виконанню рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 року підлягає задоволенню.

Що стосується вимог ТОВ « «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, то суд вважає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV Закону Закону (у редакції, чинній на час ухвалення судового рішення, виконання виконавчого листа) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 22 Закону України " Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-X1V передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 23 вказаного Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред`явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки

або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до ст. 24 вказаного Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень вищевказаного Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду 18 січня 2021 року № 2-20/11, вищевказаний припис Закону застосовується до виконавчих документів, строк пред`явлення яких до виконання не сплив на час набрання ним чинності.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону «Про виконавче провадження» в діючої редакції виконавчий лист може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до ч.ч.2-6 вказаної статті вказаний строк встановлюється для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч.4 вказаної статті строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Зокрема, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Судом встановлено, що виконавчий лист №2-1096/11 на виконання рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 18.07.2012 виданий стягувачеві - ПАТ КБ «Надра» 16 листопада 2012 року, та був пред`явлений державному виконавцю для виконання.

На виконавчому листі міститься відмітка Ленінського ВДВС Харківського управління юстиції від 26.03.2015 про повернення виконавчого листа на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Отже, в строк до 26 березня 2018 року стягувач мав право повторно пред`явити вказаний виконавчий документ до виконання, однак він цього не зробив, та вказаний строк сплинув.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці установив, що вирішення питання щодо поновлення процесуального строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р.).

Фактичні обставини справи свідчать про пасивну позицію ПАТ КБ«НАДРА» (як первісного стягувача), який протягом тривалого часу байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків як сторони виконавчого провадження, несумлінно користувався усіма наданими правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, не вживав належних заходів щодо виконання рішення суду, й вказують на те, що стягувач безпідставно відмовився від реалізації своїх прав у виконавчому провадженні.

Перехід права вимоги від ПАТ КБ «Надра» до правонаступника не може вважатися поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки права та обов`язки заявника, як нового кредитора та стягувача випливають і є похідними від правосуб`єктності первісного стягувача - ПАТ КБ «Надра».

Первісним кредитором після повернення виконавчого листа у травні 2015 року не вжито жодних заходів щодо виконання вказаного рішення, а заявником не наведено будь-яких обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, зокрема, і первісним кредитором.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заявник всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, а тому відсутні підстави для поновлення вказаного строку.

Аналогічний правовий висновок містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19).

Керуючись ст.ст. 12, 76-79, 81, 89, 258-261, 263, 433, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Замінити стягувача - ПАТ КБ «Надра»- у виконавчому листі № 2-1096/11, виданому Ленінським районним судом м.Харкова 18.07.2012, у цивільній справі про стягнення заборгованості у розмірі 28 698 грн. 80 коп., судового збору в сумі 286 грн. 99 коп., та витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи судом у розмірі 120,00 грн. з ОСОБА_1 , правонаступником, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (, місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, офіс 402, р/р IBAN: НОМЕР_1 , банк одержувача АТ «ПРАВЕКС БАНК», ЄДРПОУ банку 14360920, код банку 380838).

У задоволенні заяви ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкові протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Повна ухвала складена 8 червня 2021 року.

Суддя - Л.Л. Шрамко