Єдиний унікальний номер справи 235/3757/21
Номер провадження 2/235/1397/21
У Х В А Л А

Іменем України

(про забезпечення позову)

3 червня 2021 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Клікунова А.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ОСОБА_1 просить:

- визнати його обов`язок по утриманню неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що припинено, повернувши без виконання виконавчий лист № 227/1075/15 -ц від 05.05.2015 року;

- стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуті кошти за виконавчим листом за період з 01.03.2021 року по квітень 2021 року у сумі 3588,75 гривень;

- стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір у сумі 908 грвиень.

Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. З 20.03.2015 року, на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј всіх видів доходів щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 26.01.2021 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було усиновлено. ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення з нього аліментів на підставі виконавчого листа № 227/1075/15-ц від 05.05.2015 року, за виконавчим провадженням № 48405471.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Розгляд заяви проведено в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Суддя, оцінивши підставність доводів ОСОБА_1 , враховуючи, що при вирішенні питання про забезпечення позову необхідно здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, - приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Отже, інститут забезпечення позову в цивільному процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України), забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що 01.06.2021 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимоги:

- визнати його обов`язок по утриманню неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що припинено, повернувши без виконання виконавчий лист № 227/1075/15 -ц від 05.05.2015 року;

- стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуті кошти за виконавчим листом за період з 01.03.2021 року по квітень 2021 року у сумі 3588,75 гривень;

- стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір у сумі 908 гривень.

З обставин (змісту) позовної заяви вбачається, що на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј всіх видів доходів щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2020 року ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - ОСОБА_4 . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.01.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було усиновлено.

З довідки про доходи № 420 від 18.05.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 працює на ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська». З його заробітної плати стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 : за січень 2021 року - 1197,50 гривень, за лютий 2021 року - 1694,22 гривень, за березень 2021 року - 1727,48 гривень, за квітень 2021 року - 1861,27 гривень. Усього 6480,47 гривень.

Положенням ст. 232 СК України передбачено, що з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням.

ОСОБА_1 розрахував суму безпідставно, за його позицією, отриманих ОСОБА_3 аліментів за період з 01.03.2021 року по квітень 2021 року в загальному розмірі 3588,75 гривень.

ОСОБА_1 вважає доцільним забезпечити позов шляхом зупинення стягнення з нього на підставі виконавчого листа № 227/1075/15-ц від 05.05.2015 року, за виконавчим провадженням № 48405471. Продовження виконання вказаного рішення призводитиме до більшого порушення прав позивача.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення прав та інтересів ОСОБА_1 , оскільки у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову сумнівним є добровільне повернення ОСОБА_3 присуджених грошових коштів.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

З урахуванням вищевикладеного, наявного спору між сторонами, обсягу позовних вимог, вимоги співмірності виду забезпечення позову із предметом позову, - суд приходить до переконання, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити ефективний захист, поновлення прав та інтересів позивача, та у випадку задоволення позовних вимог про припинення права на утримання, повернення позивачу коштів (аліментів), які будуть продовжуватися утримуватися з доходів позивача, буде утруднене, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України - суд не вбачає.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити виконання рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј всіх видів доходів щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - до закінчення розгляду справи № 235/3757/21 по суті (винесення рішення).

З дотриманням ч. 2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову направити ОСОБА_1 та на адресу ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» - для негайного виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції Закону № 731-IX від 18.06.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином; суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення; суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: А.С. Клікунова