КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 369/31/64/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4375/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Ковальчук Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

01 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Максюк І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Хотівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту,-

В С ТА Н О В И В :

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , третя особа - Хотівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про встановлення земельного сервітуту.

У ході розгляду справи позивач подав до суду позовну заяву в новій редакціїдо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Хотівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_5 , в якій просив суд встановити постійний, безстроковий та безоплатний земельний сервітут на право проходу, проїзду на велосипеді і на транспортному засобі та на право прокладання і обслуговування ліній комунікацій частиною земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , частиною земельної ділянки по АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , частиною земельних ділянок площею 0,0406 га, кадастровий № :01:022:0019, та площею 0,0227 га, кадастровий № :01:022:0024, що належать на праві власності ОСОБА_4 , до належної йому на праві власності земельної ділянки площею 0,1184 га по АДРЕСА_3 , за кадастровим № :01:022:0104, в координатах, конфігурації та межах, зазначених у варіанті «Д» висновку експерта № 12522/15-41 від 20.11.2015року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, а також зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не чинити йому перешкоди у користуванні встановленим земельним сервітутом.

Свої позовні вимоги з урахуванням уточнень позивач обгрунтовував тим, що йому належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1184 га по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:022:0104, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 387756 від 11.05.2011року.

Вказав, що з 2011 по 2013 р.р. прохід та проїзд на транспортному засобі з вулиці Пирогівської до його земельної ділянки був передбачений через вузьку смугу водотоку шириною близько 3,5 м, яка була землями загального користування Хотівської сільської ради, що позначена на плані Державного акту на право власності на земельну ділянку позивача межею «від А до Б».

Зазначає,що ОСОБА_5 став власником земельної ділянки площею 0,1292 га, кадастровий номер :01:022:0038, яка примикає до вулиці Пирогівська , при цьому приватизував також частину вузької смуги земель загального користування Хотівської сільської ради (водогін), заклав водогін бетонними плитами та огородив парканом всю земельну ділянку, позбавивши позивача існуючого проходу та проїзду до його земельної ділянки.

З2014 року він неодноразово звертався до ОСОБА_5 з проханням вирішити питання відсутності проходу та проїзду до його земельної ділянки, в тому числі пропонував йому взамін за право проїзду по його земельній ділянці надати йому в користування частину своєї земельної ділянки, просив укласти з ним договір постійного земельного сервітуту, проте ОСОБА_5 завжди відповідав відмовою.

У вересні 2014 року позивач направив ОСОБА_5 листи з пропозицією вирішити питання відсутності проходу та проїзду до його земельної ділянки з вулиці Пирогівської , проте всі листи повернулися через закінчення встановленого строку зберігання.

Враховуючи, що прохід, проїзд на транспортному засобі до належної йому на праві власності земельної ділянки об`єктивно можливий тільки за рахунок встановлення земельного сервітуту, позивач вказував, що змушений звертатись до суду.

Крім того, вказував, що для виконання будівельних робіт по будівництву житлового будинку йому необхідно прокласти з вулиці Пирогівська до його земельної ділянки комунікації (газ, світло, водопровід), що на сьогоднішній день також не можливо зробити, так як сусідні ділянки повністю перекривають йому доступ до його землі з боку вулиці.

На його заяву до Хотівської сільської ради стосовно облаштування заїзду та проходу на його земельну ділянку з кадастровим номером :01:022:0104, отримав відповідьвиконкому Хотівської сільської ради від 27.11.2014року, що влаштування даного проїзду можливе тільки за рахунок суміжних земельних ділянок, які перебувають у власності чи користуванні громадян, шляхом укладання договору сервітуту згідно з чинним законодавством.

Позивач вважав, що земельний сервітут на право проходу, проїзду на транспортному засобі та на право прокладання і обслуговування комунікаційних мереж земельними ділянками відповідачів має бути постійним і безстроковим, оскільки потреба в користуванні проїздом до житлового будинку та земельної ділянки є щоденною.

Враховуючи, що висновком судової земельно-технічної експертизи № 12522/15-41 від 20.11.2015 року встановлено, що влаштувати прохід, проїзд на велосипеді та на транспортному засобі до належної йому на праві власності земельної ділянки площею 0,1184 га по АДРЕСА_1 без встановлення земельного сервітуту неможливо.

Зазначає,що одними із найменш обтяжливих варіантів встановлення земельного сервітуту експерт визначив варіант «Г» та варіант «Д», що зачіпають інтереси власників суміжних земельних ділянок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , натомість позивач вважає, що варіант «Д» був би найменш обтяжливим серед інших запропонованих експертом варіантів встановлення земельного сервітуту та найбільш зручним.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду від 09 жовтня 2020 року та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи, посилаючись в обґрунтування скарги на те, що варіант №1 висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи №7323/18-41 від 11.12.2018 року є найменш обтяжливим варіантом встановлення земельного сервітуту, оскільки він займає найменшу загальну площу сервітуту при одній і тій же ширині проїзду.

Другий варіант сервітуту зазначений у висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи №7323/18-41 від 11.12.2018 року не можливий, оскільки власник земельної ділянки, по якій пропонується встановити земельний сервітут (кадастровий номер :01:022:0038) ОСОБА_5 не є відповідачем у справі (нова редакція позовної заяви).

Зазначає, що варіант «Д» висновку експерта №12522/15-41 від 20.11.2015 року за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи та варіант №1 висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи №7323/18-41 від 11.12.2018 року співпадають та є однаковими.

У зв`язку із викладеним, просить суд встановити земельний сервітут згідно варіанту №1 запропонованого експертом, так як вважає, що цей варіант сервітуту являється найменш обтяжуючим, оскільки загальна площа сервітуту для проїзду в даному випадку найменша.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено вимог про необхідність встановлення земельного сервітуту через земельні ділянки відповідачів шляхом проходу, проїзду велосипедом та транспортним засобом, та прокладання і обслуговування комунікаційних мереж.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок площею 0,1184 га, кадастровий номер :01:022:0104, та площею 0,0225 га, кадастровий номер :01:022:0060, за адресою: АДРЕСА_3 ( державний акт серії ЯЛ № 387755від 11 травня 2011 року та державний акт серії ЯЛ № 387756 від 11 травня 2011 року).

ОСОБА_2 21.02.2008 року отримала державний акт серії ЯЖ № 042713 на право власності на земельну ділянку площею 0,2108 га, кадастровий номер :01:022:0052, за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 є власником:

- земельної ділянки площею 0,0325 га, кадастровий номер :01:022:0064, за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 11.03.2008 року,

- земельної ділянки площею 0,0257 га, кадастровий номер :01:022:0020, за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 23.11.2007 року, державний акт серії ЯЖ № 249942 від 21.09.2011 року,

- земельної ділянки площею 0,0311 га, кадастровий номер :01:022:0023на підставі договору купівлі-продажу від 23.11.2007 року, державний акт серії ЯЖ № 249941 від 21.09.2011 року, за адресою: АДРЕСА_3 ,

- земельної ділянки площею 0,0227 га, кадастровий номер :01:022:0024, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.11.2007 року, державний акт серії ЯЖ № 249940 від 21.09.2011 року, за адресою: АДРЕСА_3 ,

- земельної ділянки площею 0,0406 га, кадастровий номер :01:022:0019, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.11.2007 року, державний акт серії ЯЖ № 249943 від 21.09.2011 року, за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,1292 га, кадастровий номер :01:022:0038, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.09.2012, за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішенням Хотівської сільської ради 8 сесії 7 скликання № 37/24 від 30.06.2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0950 га, кадастровий номер :01:022:5026 в АДРЕСА_2 , та передано вказану земельну ділянку ОСОБА_3 .

Як вбачається з листа Хотівської сільської ради № 02-22/519 від 27.11.2014 року, встановлення заїзду, проїзду або проходу на земельну ділянку позивача можливо лише за рахунок земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян через укладання договору сервітуту.

Судом встановлено, що проїзду чи проходу до земельної ділянки позивача через земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , згідно з генеральним планом с. Хотів, затвердженим в 2009 році, не передбачено. Залізобетонний лоток, який проходить між ділянками позивача та через ділянку ОСОБА_5 передбачений для відводу паводкових та поверхневих вод з прилеглих територій до ставка, вздовж якого охоронні зони не передбачені.

Згідно з висновком експерта № 12522/15-41 від 20.11.2015року, складеним КНДІСЕ за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, влаштувати прохід, проїзд на велосипеді та на транспортному засобі до належної позивачу на праві власності земельної ділянки площею 0,1184 га по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:022:0104, без встановлення земельного сервітуту не можливо.

Ймовірні варіанти (окрім як через земельну ділянку, яка належить ОСОБА_5 ) встановлення сервітуту або встановлення порядку користування на право проходу, проїзду на велосипеді і транспортному засобі та на право прокладання і обслуговування ліній комунікацій до належної на праві власності позивачу земельної ділянки, кадастровий номер :01:022:0104, за умови проведення необхідних заходів по проектуванню та будуванню споруди, яка б забезпечила прохід або переїзд через водний канал та проведення додаткових досліджень, є варіанти А, Б, Г, Д.

В частині опису варіанта А (аркуші висновку 18-20) вбачається, що в східному напрямку до водного каналу вже існує пішохідний прохід і для з`єднання пішохідної доріжки з досліджуваною ділянкою потрібно прокласти прохід вздовж каналу з лівого або правого боку.

Відповідно до висновку експерта № 7323/18-41 від 11.12.2018року, складеного КНДІСЕ за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи, враховуючи, що на дату проведення судової експертизи земельна ділянка з кадастровим номером :01:022:0104 не має існуючих інженерних мереж, а проектування ліній комунікацій не входить до компетенції судових експертів державних експертних установ Міністерства юстиції України, надати можливий варіант сервітуту для прокладання ліній комунікацій не вбачається за можливе.

На розгляд суду було запропоновано два варіанти встановлення земельного сервітуту на право проходу, проїзду на велосипеді та на транспортному засобі до належної позивачу на праві власності земельної ділянки площею 0,1184 га по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:022:0104.

Відповідно до ст. 98 ЗК України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Статтею 99 ЗК України визначено, що власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; з) інші земельні сервітути.

Згідно з ч. 1 ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 402 ЦК України визначено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Частинами 1, 2 ст. 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

З правового аналізу даних норм вбачається, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задоволення такої потреби в інший спосіб.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, щодо необхідності встановлення сервітуту згідно варіанту №1 запропонованого експертом у висновку № 7323/18-41 від 11.12.2018 року, що цей варіант сервітуту являється найменш обтяжуючим і загальна площа сервітуту для проїзду в даному випадку найменша, оскільки, судом встановлено, що в східному напрямку (з вул. Феофанівській) до водного каналу вже існує пішохідний прохід до земельної ділянки позивача, при цьому, необхідність проходу через ділянки відповідачів з вул. Пирогівської , позивачем не обґрунтована, а проїзд для транспортного засобу на земельних ділянках ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , як такий відсутній.

У сенсі пункту "б" частини 1 статті 99 ЗК України, проїзд має бути наявним, а особа, яка просить встановити сервітут, може просити права проїзду на транспорті по вже наявному проїзду, а такого наявного проїзду на ділянках відповідачів не має.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції, щодо залишення без задоволення вимог ОСОБА_1 про встановлення сервітуту у виді права проходу, проїзду на велосипеді та транспортному засобі без задоволення.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про встановлення права прокладання і обслуговування комунікаційних мереж, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами, а саме розробленою і затвердженою технічною документацією, необхідність прокладення вказаних комунікацій через земельні ділянки відповідачів, та, відповідно до висновку експерта по цьому питанню, проектування ліній комунікацій не входить до компетенції судових експертів державних експертних установ Міністерства юстиції України, а тому, при відсутності існуючих інженерних мереж, надати можливий варіант сервітуту для прокладання ліній комунікацій не вбачається за можливе.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм чинного законодавства, висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 11 червня 2021 року.

Головуючий

Судді