Провадження №2/748/150/21
Єдиний унікальний № 748/2904/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2021 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

Головуючого - судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Красній О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до територіальної громади села Анисів Чернігівського району Чернігівської області в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним вище позовом, просять визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 - за ОСОБА_3 на 3/8 частини в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , а за ОСОБА_2 - на 5/8 частин, а саме: на 1/4 частину в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на 3/8 частини в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги мотивували тим, що у свідоцтві на право власності на вказане домоволодіння, що видано на ім`я голови колгоспного двору - ОСОБА_4 , не зазначені інші члени колгоспного двору, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, а тому позивачі не мають можливості належним чином оформити свої права на зазначене домоволодіння, і вимушені звернутись з позовом до суду.

Позивачі та їх представник - адвокат Кравченко В.В. в підготовче засідання не з`явилися, через канцелярію суду представником позивачів надано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити ( а.с. 69).

Відповідач - територіальна громада села Анисів Чернігівського району Чернігівської області в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в підготовче засідання явку свого представника не забезпечила, надала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнає ( а.с. 70).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Чернігівська районна державна нотаріальна контора в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 10 жовтня 1990 року виконавчим комітетом Чернігівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Чернігівської районної Ради народних депутатів № 243 від 14 вересня 1990 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4 (а.с. 28).

Зі змісту вказаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано за ОСОБА_4 як за головою колгоспного двору, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки.

Відповідно до довідки Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 1178 від 08.12.2020, станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору по АДРЕСА_1 був ОСОБА_4 , а членом даного господарства була його дружина - ОСОБА_5 (а.с. 32).

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України " Про власність".

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по Ѕ частині.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, про що 20.05.2008 виконавчим комітетом Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 15, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с. 20).

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 63117540 та № 63117544, сформованих державним нотаріусом Завалієвою В.В., спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 не відкривалась, заповіт від її імені не складався ( а.с. 56-57).

На день смерті ОСОБА_5 була зареєстрована і проживала по АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті були зареєстровані: її чоловік - ОСОБА_4 , дочка - ОСОБА_2 та онук - ОСОБА_6 ( а.с.21).

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , як спадкоємці першої черги за законом, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Факт перебування у шлюбі спадкодавці ОСОБА_5 із ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 24.12.1967. Родинні відносини ОСОБА_5 з ОСОБА_2 , а саме, що остання є дочкою ОСОБА_5 , підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_2 , а зміна прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » - свідоцтвом про укладення шлюбу ( а.с.24,26).

До спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 належала 1/2 частка спірного будинку.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 до спадкоємців першої черги за законом - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , перейшла в рівних частинах 1/2 частка спірного домоволодіння, тобто кожному по 1/4 частині.

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 стали мати право власності на спірне домоволодіння в таких частках: ОСОБА_4 - на 3/4 частини ( 1/2 частина йому належала як голові колгоспного двору + 1/4 частина як спадкоємцю першої черги за законом після смерті дружини), а ОСОБА_2 - на ј як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що виконавчим комітетом Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 01, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 22).

На день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований і проживав по АДРЕСА_1 , один ( а.с. 23).

До спадкового майна спадкодавця ОСОБА_4 належало ѕ частини спірного будинку.

Відповідно до копії спадкової справи № 105/2020, яка надійшла з Чернігівської районної державної нотаріальної контори (а.с. 58-67), після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , спадщину за законом прийняли його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивачі по справі, які 19 лютого 2020 року подали до нотконтори відповідні заяви та отримали свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна.

Факт перебування ОСОБА_4 та позивачів у родинних відносинах підтверджується свідоцтвами про їх народження та свідоцтвами про укладення шлюбу ( а.с. 24-25).

Отже, судом встановлено, що спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 як спадкоємці за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, прийняла його доньки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 до позивачів, як спадкоємців першої черги за законом, перейшла в рівних частинах 3/4 частки спірного домоволодіння, тобто кожному по 3/8 частини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 стала мати право на 3/8 частини спірного домоволодіння, а позивач ОСОБА_2 - на 5/8 частини (1/4 +3/8).

Разом з тим, згідно листа КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» № 619 від 07.10.2020 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 зареєстровано в цілому за ОСОБА_4 згідно Свідоцтва про право власності від 10.10.1990 ( а.с. 29).

03 грудня 2020 року позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Кравченко Т.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок в зв`язку з тим, що в документі про право власності вказано лише голову «колгоспного двору», а інформація про інших членів «колгоспного двору» відсутня, про що державним нотаріусом зазначено у листі №2144/02-14 ( а.с. 27 ).

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 200, 247, 258, 263-265,354-355 ЦПК України, ст. ст. 120, 123 Цивільного кодексу Української РСР, ст.ст. 1218, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до територіальної громади села Анисів Чернігівського району Чернігівської області в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: територіальна громада села Анисів Чернігівського району Чернігівської області в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, Код , місце знаходження: с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області, вул. Дружби, буд. 33 «б».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14000.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. П. Меженнікова