Категорія: 76 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

10 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., вивчивши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2021 року у даній справі.

Відповідно до положень п.3 ч.4 статті 356 ЦПК до апеляційної скарги має бути доданий документ про сплату судового збору або документи, які дають підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3 ч.4 статті 356 ЦПК України, оскільки заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі, визначеному пунктом 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VІ (далі - Закон України «Про судовий збір») або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону і такі документи відсутні в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 08.07.2015, має статус учасника бойових дій.

За змістом пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зроблений правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає пільг щодо звільнення від сплати судового збору у справах із вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Враховуючи те, що предметом спору у цій справі є: визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, тому відсутні підстави вважати, що справа, пов`язана із порушенням прав заявника як учасника бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій.

Таким чином, особі, яка подає апеляційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

З позовної заявив вбачається, що позивач звернувся до суду з трьома позовними вимога: немайнова вимога - скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, дві майнові вимоги - стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Судовий збір сплачується за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір» на день його сплати.

Відповідно до ст. 5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Основні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання та структуру заробітної плати визначає Закон України «Про оплату праці» та розроблена відповідно до нього Інструкція зі статистики заробітної плати, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5 (далі - Інструкція).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» та Інструкції заробітна плата складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Перелік інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, наведено у пункті 3 Інструкції.

Зокрема, згідно з п. 3.9. Інструкції, не належать до фонду оплати праці суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Таким чином, виплата за рішенням суду середнього заробітку працівнику за час вимушеного прогулу, як компенсація втрати заробітної плати працівнику з вини підприємства не відноситься до виплат, пов`язаних з оплатою праці, перелічених в Інструкції.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, проте вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди підлягають оплаті судовим збором.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, при поданні позовної заяви підлягав сплаті судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З поданої апеляційної скарги вбачається, що особа, яка подала апеляційну скаргу оскаржує рішення в повному, тому розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 1261,20 грн. (840,80 грн. х 150%) і має бути перерахований або внесений за реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Волин.обл/м.Луцьк/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0003550

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Волинський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідна квитанція (оригінал) або квитанції (оригінали) мають бути подані до апеляційного суду. У разі якщо заявник, згідно з законом, звільнений від сплати судового збору йому необхідно подати до апеляційного суду документи, які підтверджують таке право.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційну скаргу належить залишити без руху на підставі ст. 357 ЦПК України, надати строк для усунення відмічених недоліків.

Керуючись частиною 2 ст. 185, ст. 356, ст. 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2021 року залишити без руху, надавши строк тривалістю п`ять днів з дня вручення копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі невиконання вимоги суду у зазначений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя