КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7179/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року про передачу справи на розгляд іншого суду, постановлену суддею Ільєвою Т.Г. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про розподіл майна,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року цивільну справу передано на розгляд до Київського районного суду м.Харкова.

Не погодившись з ухвалою суду, 19.02.2021 року представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Печерського районного суду міста Києва, мотивуючи тим, що оскаржувана ухвала необґрунтована у зв`язку з неповнотою та неправильністю встановлення обставин, які мають значення для справи, з ухвали вбачається, що судом не були розглянуті клопотання сторони позивача про відкладення розгляду справи, натомість розглянуто клопотання відповідача про передачу справи на розгляд іншому суду, чим порушено принцип рівності прав сторін у справі. Позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції, що квартира розташована по АДРЕСА_1 , не належить сторонам у справі, оскільки такі обставини повинні бути встановлені під час судового розгляду. Крім того,судом не взято до уваги інвестицію у житловий комплекс на АДРЕСА_2 , що також є предметом поділу. Таким чином вважає, що основна частина нерухомого майна, заявлена в позовних вимогах, розташована у Печерському районі м. Києва.

За правилом пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з цим, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Київського районного суду м. Харкова, суд першої інстанції виходив з того, що предмет поділу, а саме нежитлові приміщення № 39-49 в літ. А-6, розташовані у АДРЕСА_3 , тому не належить до територіальної юрисдикції Печерського районного суд м. Києва, а квартира АДРЕСА_1 , вартість якої перевищує вартість нежитлових приміщень, що розташовані в м.Харкові, не є спільним сумісним майном подружжя, а відповідно не є предметом даного спору про поділ майна подружжя.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розподіл спільного майна подружжя: квартири АДРЕСА_1 та 2/3 нежитлових приміщень №39-49 в літ. «А-6», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того просить своєю особистою приватною власністю інвестицію у житловий комплекс на АДРЕСА_2 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 204033298 від 13.03.2020 року квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності з 27.06.2019 року ОСОБА_4 і ніколи не належала та не належить на момент звернення до суду сторонам у справі (а.с. 30-39).

З договору № БВ-1821/19 від 12.04.2019 року купівлі-продажу цінних паперів вбачається, що ціна договору становить 95 524,50 доларів США. Предметом договору є облігації, які є підставою для набуття майнових прав на об`єкт нерухомості в житловому комплексі по АДРЕСА_2 (а.с. 44-52).

Нежитлові приміщення №39-49 в літ. «А-6», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 передані в іпотеку на забезпечення виконання умов кредитного договору на суму 200 тисяч доларів США (а.с. 11). Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки суд , приймаючи справу до свого провадження та вирішуючи питання про відкриття провадження по справі , зобов`язаний перевірити належність даного спору до юрисдикції суду.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про передачу справи за підсудністю до Київського районного суду м.Харкова, оскільки суд , приймаючи справу до свого провадження та вирішуючи питання про відкриття провадження по справі , зобов`язаний перевірити належність даного спору до юрисдикції суду.

Оскільки основна частина нерухомого майна, з приводу якого заявлений позов, знаходиться не у Печерському районі м. Києва, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про передачу справи на розгляд до Київського районного суду м.Харкова.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції передчасно вирішив питання щодо того, що квартира АДРЕСА_1 не є предметом розгляду в цьому позові , не може бути прийнято до уваги, оскільки дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно є у відкритому доступі та на час пред`явлення позову про поділ майна подружжя встановлено, що жодному із подружжя зазначена квартира на праві власності не належить, а тому при прийнятті рішення щодо підсудності справи ця нерухомість не може бути розцінена як спільне сумісне майно подружжя, яке підлягає поділу, в розумінні визначення підсудності по даній справі.

В разі оспорювання права власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 позивач повинна звернутися спочатку із позовом до власника нерухомого майна.

Постановлене судове рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України колегія судді,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 8 червня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: