Справа № 152/1193/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 січня 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - Мельник А.Г.

за участі секретаря судового засідання - Сербіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород цивільну справу:

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Шаргородського відділу управління ДМС України у Вінницькій області

вимоги заявника: про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ;

представник заявника - ОСОБА_2 ;

представник заінтересованої особи - ОСОБА_3 ;

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи.

1. Представник заявника звернувся до суду з цією заявою та вказав, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олішкань Шолданештського району, Республіка Молдова. У 1982 році прибув до України, а саме в с. Краснянка Тиврівського району Вінницької області разом із батьком ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_5 , сестрою ОСОБА_6 та братом ОСОБА_7 . З цього часу проживав разом із родиною на території с. Краснянка Тиврівського району Вінницької області до 1985 року. У травні 1985 року заявник разом із матір`ю, братом та сестрою вибули до с. Василівка Тиврівського району Вінницької області. З 31 серпня 1986 року по 15 жовтня 1991 року заявник навчався в Тиврівській школі-інтернаті. В подальшому навчання не продовжував. З 1991 по 2000 рік проживав в с. Василівка Тиврівського району Вінницької області. З 2000 року і до цього часу заявник проживає у с. Юхимівка Шаргородського району Вінницької області. При цьому ОСОБА_1 паспорта громадянина України або іншої держави ніколи не отримував, офіційно не працює та ніколи не працював у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують особу, неодноразово звертався до міграційної служби щодо оформлення паспорту громадянина України, однак останні вказували на відсутність підстав. В серпні 2020 року заявник звернувся письмово до Шаргородського відділу управління ДМС України у Вінницькій області за місцем фактичного проживання із заявою про документування паспортом громадянина України. Шаргородським відділом управління ДМС України у Вінницькій області його заяву залишено без задоволення, оскільки заявник паспортом громадянина України не документувався, зареєстрованим на території України не значиться, документи із фотокартками згідно яких можливо ідентифікувати особу ОСОБА_1 відсутні та запропоновано звернутись до суду щодо встановлення особи та факту належності до громадянства України. Представник вважає, що у будь-який інший спосіб, окрім у судовому порядку, неможливо встановити особу заявника та підтвердити належність його до громадянства України. Представник заявника просить встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: встановити особу заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Олішкань Шолданештського району, Республіка Молдова та встановити факт його постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року (а.с.2-6).

2. На підтвердження заяви представник заявника надає копію архівної виписки із запису акту про народження заявника, копію довідки Юхимівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, копію довідки Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, копію виписки із по господарської книги Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, копію довідки Краснянської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, копію довідки Тиврівського ліцею-інтернату поглибленої підготовки в галузі науки, копію відповіді Шаргородського відділу управління ДМС України у Вінницькій області.

3. 9 листопада 2020 року від представника заінтересованої особи до суду надійшов відзив на заяву, в якому він просить відмовити у задоволені заяви, а саме в частині встановлення юридичного факту проживання заявника на території України на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. Вважає заяву безпідставною та необгрунтованою, оскільки заявником не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження його проживання на території України.Вважає, що докази, які додані до заяви представником заявника є недостатніми, оскільки у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, а також заява про встановлення факту проживання заявника грунтується на припущеннях. Щодо показів свідків представник заінтересованої особи вказує, що покази свідків є одним із засобів доказування, який має бути перевірений за допомогою інших доказів у сукупності із іншими доказами, а саме документальними доказами. З огляду на викладене просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року (а.с.29-33).

4. 13 листопада 2020 року на адресу суду від представника заявника надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що подані докази є належними та допустимими, тому заперечення органу міграційної служби є необґрунтованими. Представник вказує, що органом міграційної служби не надано доказів які б підтверджували наявність у заявника громадянства іншої держави чи доказів постійного проживання заявника у зазначений ним період на території іншої держави, не зазначено, яким іншим чином заявник може довести даний факт та не надає законодавчо обґрунтованих доводів чому документи, які перебувають на зберіганні у органів місцевого самоврядування, які ними ж і велись і з їх розпорядження не вибували є неналежним доказом по справі. Щодо показань свідків вказує, що не можна оцінювати покази свідків, які ще навіть не допитувались та не заявлялись для допиту в судовому засіданні (заявник не вказував які саме обставини відомі свідкам та за яких підстав вони їм стали відомі) (а.с.62-69).

ІІ. Пояснення учасників справи.

5. Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали повністю та просили її задовольнити. Просили встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити особу заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Олішкань Шолданештського району, Республіка Молдова та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року. Заявник зазначив, що в 1982 році в трьохрічному віці він прибув до України разом із батьками, сестрою та братом. Після цього його батьки в Республіку Молдова на виїжджали.

6. Представник заінтересованої особи просив повністю відмовити в задоволенні заяви.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою запропоновано заінтересованій особі надати в строк до 23 листопада 2020 року свої пояснення щодо заяви (а.с.21).

8. Копію заяви з додатками було надіслано заінтересованій особі за адресою, що вказана в заяві. Згідно з поштовим повідомленням, заінтересована особа отримала вказані документи 3 листопада 2020 року (а.с.25).

9. Ухвалою суду від 23 листопада 2020 року зобов`язано Тиврівський ліцей-інтернат поглибленої підготовки в галузі науки надати Шаргородському районному суду Вінницької області в строк до 10 грудня 2020 року оригінали наказів №1 від 31 серпня 1986 року та №16 від 15 жовтня 1991 року (про зарахування та відрахування ОСОБА_1 з цього навчального закладу); зобов`язано Василівську сільську раду Тиврівського району Вінницької області надати Шаргородському районному суду Вінницької області в строк до 10 грудня 2020 року оригінал погосподарської книги Василівської сільської ради №7 на 1991-1995 роки та витребувано з архіву Шаргородського районного суду Вінницької області кримінальні провадження №1-кп/152/40/17 та 1-в/152/34/19 відносно ОСОБА_1 (а.с.86).

10. Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року через технічні причини судове засідання було відкладено на 28 січня 2021 року (а.с.114).

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.

11. Відповідно до копії архівної виписки із запису акту про народження від 28 червня 2016 року, заявник - ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олішкань Шолданештського району, Республіка Молдова. Батьком записаний ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_5 (а.с.7-8).

12. Згідно з копією довідки виконавчого комітету Юхимівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 17 березня 2016 року № 476, заявник проживає в с. Юхимівка Шаргородського району Вінницької області з 1998 року без документів та реєстрації (а.с.9).

13. Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 23 вересня 2020 року № 285, заявник проживав в с. Василівка Тиврівського району Вінницької області з 1 січня 1988 року по 24 серпня 2000 року (а.с.10).

14. Згідно з копією виписки із погосподарської книги Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області №7 на 1991-1995 роки до членів домогосподарства по особовому рахунку № НОМЕР_1 відносяться: ОСОБА_5 , 1944 року народження, ОСОБА_6 , 1975 року народження, ОСОБА_1 , 1979 року народження та ОСОБА_7 , 1984 року народження (а.с.11).

15. Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Краснянківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 8 квітня 2019 року № 110, в 1982 році ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із родиною прибув в с. Краснянка Тиврівського району Вінницької області. Родина останнього складалась на той час із дружини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , 1975 року народження, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . У травні 1985 року ОСОБА_5 з дітьми ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вибули до с. Василівка Тиврівського району (а.с.12).

16. Згідно з копією довідки Тиврівського ліцею-інтернату поглибленої підготовки в галузі науки Тиврівського району Вінницької області від 16 березня 2016 року №20, заявник з 31 серпня 1986 року по 15 жовтня 1991 року навчався в Тиврівській школі-інтернат (а.с.13).

17. Відповідно до копії відповіді Шаргородського відділу управління ДМС України у Вінницькій області від 12 вересня 2020 року №Р-12/6/0540-20/0540/221-20, заявнику було вказано, що він паспортом громадянина України не документувався, зареєстрованим на території України не значиться, документи із фотокартками згідно яких можливо ідентифікувати особу ОСОБА_1 відсутні та запропоновано звернутись до суду щодо встановлення особи та факту належності до громадянства України (а.с14).

18. Згідно з копією наказу №1 по Тиврівській школі-інтернат від 1 вересня 1986 року, рішенням педкомісії до числа учнів 1 класу з 1 вересня 1986 року зараховано заявника - ОСОБА_1 (а.с.107-110).

19. Відповідно до копії наказу №16 по Тиврівській школі-інтернат від 10 жовтня 1991 року, з числа учнів 7 класу з 15 жовтня 1991 року відчислено заявника ОСОБА_1 по заяві матері (а.с.106).

20. В судовому засіданні було також досліджено матеріали кримінального провадження, відповідно до якого вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 14 червня 2017 року ОСОБА_1 був засуджений за частиною третьою статті 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки (а.к.п.205-214). Під час розгляду вказаного кримінального провадження особа ОСОБА_1 як обвинуваченого встановлювалася на підставі вищезазначених: довідки виконавчого комітету Юхимівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 17 березня 2016 року № 476 (а.с.9, а.к.п.126), довідки Тиврівського ліцею-інтернату поглибленої підготовки в галузі науки Тиврівського району Вінницької області від 16 березня 2016 року №20 (а.с.13, а.к.п.127), виписки із погосподарської книги Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області на 1991-1995 роки (а.с.11, а.к.п.128).

21. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що із заявником познайомився в 1998 році, коли той приїхав проживати в с. Юхимівка Шаргородського району. Свідок ніколи не цікавився, чи є у ОСОБА_1 документ, який посвідчує його особу. Підтвердив, що з 1998 року і по даний час ОСОБА_1 проживає в с. Юхимівка Шаргородського району.

22. Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він є рідним братом заявника, народився в 1984 року вже в Україні. В 1985 році він із матір`ю, сестрою та заявником переїхали проживати в с. Василівка Тиврівського району. Спочатку заявник вчився в школі, що у с. Василівка Тиврівського району, а пізніше - в Тиврівському інтернаті. Точні роки навчання заявника свідок не пам`ятає, бо був замалий. Наразі свідок рідко спілкується з братом, оскільки той проживає в с. Юхимівна Шаргородського району.

23. Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою заявника. І вона, і ОСОБА_1 народилися в Республіці Молдова. В 1982 році вона з батьками та братами переїхали проживати в Україну, а саме в с. Краснянка Тиврівського району Вінницької області. В 1985 році свідок з матір`ю та братами ОСОБА_11 і ОСОБА_12 переїхали проживати в с. Василівка Тиврівського району. Спочатку заявник відвідував школу в с. Василівка, а потім навчався в Тиврівськму інтернаті. Свідок пам`ятає, що заявник провчився 8 класів всього.

24. Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона є співмешканкою заявника з 1998 року. До цього проживала в зареєстрованому шлюбі з його братом ОСОБА_15 . Тому родину заявника добре знає з 1982 року, коли вони приїхали проживати на територію України в пошуках роботи. Переїхали в с. Краснянка Тиврівського району, де їм надали житло. В 1985 році мати заявника з дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та заявником переїхала проживати в с. Василівка Тиврівського району, тобто покинула свого чоловіка. Після цього вони там так і проживали. Заявник навчався в школі-інтернат в смт. Тиврів. Заявник звертався за документуванням його паспортом громадянина України, однак йому відмовили, оскільки неможливо встановити його особу. Офіційно ніде не працював, їздив в Крим на заробітки, але там у нього вкрали свідоцтво про народження. Потім відновлював документи про народження.

V. Оцінка Суду.

25. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

26. Згідно пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

27. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

28. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

29. Частиною першою статті 319 цього ж Кодексу визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

30. Суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

31. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (далі - Закон) є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

32. Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

33. Відповідно до пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року N 215 громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

34. Відповідно до частини першої статті 8 Закону особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво» або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

35. Відповідно до пункту 25 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

36. У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

37. Верховний Суд в постанові від 16 квітня 2020 року № 296/289/19 (61-1030св20) дійшов висновку про те, що предметом доказування в таких справах є обставини майже тридцятирічної давнини і достовірність та точність повідомлених відомостей свідками можна обґрунтовано поставити під сумнів. Однак, окрім пояснень які надали свідки в судовому засіданні, ця заява підтверджується і узгоджується з іншими доказами по справі. Так, із наданих на вимогу суду засвідчених копій наказу №1 по Тиврівській школі-інтернат від 1 вересня 1986 року та наказу №16 по Тиврівській школі-інтернат від 10 жовтня 1991 року видно, що в період з 1 вересня 1986 року по 15 жовтня 1991 року заявник навчався в Тиврівській школі-інтернат. Таким чином станом на момент проголошення Україною незалежності, на час завершення навчання, а також станом на 13 листопада 1991 року ОСОБА_1 було 12 років. Відомостей про те, що у вказаний період часу заявник (який був малолітнім) перетинав кордон України, в тому числі на постійне місце проживання, в матеріалах справи немає. Відомості про те, що заявник є громадянином іншої держави також відсутні. Не були надані такі відомості і представником заінтересованої особи. Крім цього, суд враховує, що особа заявника фактично встановлювалась в ході притягнення його до кримінальної відповідальності, особа його підтверджується показаннями свідків та довідками, які видавалися органами місцевого самоврядування.

38. Судом установлено, що факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній, від встановлення особи заявника та встановлення факту постійного його проживання в неповнолітньому віці на території України залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а метою встановлення факту, що має юридичне значення є встановлення належності заявника до громадянства України.

39. Суд вважає, що заявник у цьому випадку вочевидь позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити свою особу та факт постійного його проживання в неповнолітньому віці на території України. При цьому суд враховує, що заявник фактично все своє життя проживає на території України без документів, які посвідчують його особу, а відтак не має можливості працевлаштуватися, зареєструвати місце проживання, зареєструвати шлюб зі співмешканкою, тощо. Неправомірність його перебування на території України з 1982 року не встановлена під час розгляду цієї справи.

40 Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які представник заявника посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про задоволення заяви, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

VI. Розподіл судових витрат.

41. Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

З цих підстав,

Керуючись статтями 259, 263, 264, 265, 294, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Шаргородського відділу управління ДМС України у Вінницькій області) про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

2. Встановити факт, що заявник дійсно є ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олішкань Шолданештського району, Республіка Молдова.

3. Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

4. Судові витрати залишити за заявником.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення Суду виготовлено 3 лютого 2021 року.

Ім`я (найменування) учасників :

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 .

Представник заявника: адвокат Солоненко Богдан Миколайович, який знаходиться по вул. 111 в смт. Муровані Куриловці Вінницької області, діє на підставі свідоцтвоа про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН №000135, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області від 21 червня 2017 року №6; ордеру серії АВ №1008478 від 23 листопада 2020 року, договору про надання правової допомоги від 12 листопада 2020 року;

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Шаргородського відділу управління ДМС України у Вінницькій області, що знаходиться по вул. Театральна, 10, в м. Вінниця, .

Представник заінтересованорї особи: Скляр Олег Володимирович - головний спеціаліст сектору юридичного забезпечення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, діє на підставі довіреності від 2 січня 2020 року №1/2, виданої начальником Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області.

Головуючий суддя Андрея МЕЛЬНИК