Справа № 428/7657/20
Провадження № 2/428/674/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шубочкіної Т.В.,

при секретарі Підгорної Я.Е.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Жмурко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Житлосервіс «Світанок» звернулось до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 10.08.2017 між КП «Житлосервіс «Світанок» та ОСОБА_2 , яка є власником (наймачем) квартири у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було укладено №160 «Про реструктуризацію заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Також 12.06.2018 між позивачем та уповноваженою особою виконкому Сєвєродонецької міської ради, було укладено договір №593 «Про надання управління багатоквартирним будинком» по АДРЕСА_2 .

Послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 , позивачем були надані в повному обсязі.

Однак, в порушення вимог ЗУ «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та умов Договору №593 від 12.06.2018, відповідач свої зобов`язання в частині оплати послуг з управління багатоквартирним будинком не виконує у повному обсязі, а в частині погашення реструктуризованої заборгованості виконав свої зобов`язання частково.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу за Договором реструктуризації у розмірі 4458,68 грн, та суму боргу за Договором про надання управління багатоквартирним будинком у розмірі 5605,74 грн, всього 10064,42 грн.

Відповідач заперечувала проти позовних вимог, про що надала відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено наступне.

10.08.2017 між відповідачем та позивачем було укладено договір за №160 від 10.08.2017 про реструктуризацію заборгованості за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. На час укладання цього договору, позивач надавав відповідачу лише послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Також відповідач зазначила, що нею сплачувались щомісячні платежі на виконання вимог вказаного договору.

Отже, відповідач вважає, що твердження позивача про стягнення з нього боргу за Договором №160 у розмірі 4458,68 грн з підстав невиконання нею зобов`язань не підтверджуються жодними належними доказами, а тому є безпідставними та необґрунтованими.

Також відповідач зазначила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки позивач не є виконавцем і ніколи не виконував послугу з управління будинку АДРЕСА_2 , також до позову не надав жодного доказу на підтвердження вимог щодо стягнення заборгованості за послугу з управління за період з 09.06.2018 по 01.09.2020.

На підставі викладеного відповідач просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

До матеріалів справи надано копію Договору №593 від 12 червня 2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який укладено між власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 в особі уповноваженої особи виконавчого органу Сєвєродонецької міської ради Прядка Володимира Анатолійовича з однією сторони та Комунальним підприємством «Житлосервіс «Світанок» з іншої сторони. За вказаним договором КП «Житлосервіс «Світанок» визначено управителем будинку вищевказаного будинку. Також вказаним договором визначено перелік та вартість послуг, які надаються управителем та яка складає 6,0503 грн. на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Також 10.08.2017 між Комунальним підприємством «Житлосервіс «Світанок» з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої було укладено договір №160 про реструктуризацію заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що утворилась станом на 01.08.2017 на суму 7370,10 грн, розстрочку надано на період з 01.08.2017 по 01.08.2021. Згідно з даним договором щомісячна плата реструктуризованої заборгованості за житлово-комунальні послуги становить 153,54 грн.

15 листопада 2019 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг станом на 01.10.2019 в сумі 8660,01 грн.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.12.2019 скасовано вищевказаний судовий наказ від 26.12.2019.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з статтею 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до п.п. 1, 4, 7 ч. 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.

Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

Суд зазначає, що обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Так, позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території за договором про реструктуризацію заборгованості №160 від 10.08.2017 та за договором про надання управління багатоквартирним будинком №593 від 12.06.2018, було надано витяг з реєстру щодо здійснення квартирної плати відповідачем, витяг з особового рахунку та загальний розрахунок заборгованості.

Проте, надані позивачем докази не відповідають принципам належності та достатності доказів, та з яких можливо було б дійти висновку про наявність обставин справи, на які посилається позивач.

Так, з вищезазначених доказів та, зокрема, з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що сума сплати, яка щомісячно нараховувалась відповідачу, складалась як з суми, що підлягала сплаті за договором №593 від 12.06.2018, так і з суми, що підлягала сплаті за договором про реструктуризацію.

При цьому, з вищезазначених доказів, що надані позивачем на підтвердження наявності у відповідача відповідної заборгованості за житлово-комунальні послуги, неможливо встановити або належним чином визначити дійсний розмір заборгованості відповідача по кожному з вищенаведених договорів, оскільки з вказаних доказів встановлено, що відповідач періодично сплачувала кошти за послуги з утримання будинку, зокрема, з серпня 2017 року по серпень 2020, відповідачем сплачено кошти у розмірі 7475,00 грн. Проте, з наданих позивачем доказів неможливо встановити того, яка частина вказаних коштів, що були сплачені відповідачем, зарахована у рахунок погашення заборгованості по договору про реструктуризацію заборгованості №160 від 10.08.2017, а яка зарахована до сплати по поточному нарахуванню (по договору №593 від 12.06.2018). Більш детальних розрахунків суми заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги, з яких можливо було б встановити наявність відповідної заборгованості, та її розмір, а також перевірити правильність її нарахування, позивачем не надано.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача також не обґрунтував, яким саме чином здійснювалось зарахування сплачених відповідачем коштів, та в рахунок якої саме заборгованості ці кошти увійшли (по поточним платежам або по реструктуризації).

Отже, виходячи з системного аналізу наведених норм законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Шубочкіна