ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року

м.Суми

Справа №577/3865/20

Номер провадження 22-ц/816/115/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 жовтня 2020 року, у складі судді Галяна С.В., ухвалене у місті Конотоп, повний текст якого складено 23 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в :

05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до свого батька ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання. Свої вимоги мотивувала тим, що після розірвання шлюбу між батьками 17 лютого 2020 року, вона проживає з матір`ю ОСОБА_3 та є студенткою 1-го курсу денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Класичного фахового коледжу Сумського державного університету» (м. Конотоп), термін закінчення навчання 30 червня 2023 року. У зв`язку з навчанням потребує утримання з боку батька, який добровільно не надає їй матеріальної допомоги на період навчання.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 жовтня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до закінчення навчання - 30 червня 2023 року.

Зазначає, що відповідач працює, отримує заробітну плату, тому може надавати кошти на її утримання. Вказує, що після її звернення до суду відповідач подав за місцем роботи заяву про відрахування з нього аліментів на утримання її неповнолітньої сестри ОСОБА_4 , 2011 року народження, та її у розмірі 1/3 частини заробітку, з виплатою коштів на користь матері, тобто на її утримання припадає лише 1/6 частина доходу, з чим вона не згодна.

Вважає помилковим висновок суду про відмову у позові з підстав часткового визнання відповідачем обов`язку по сплаті аліментів, а наявність судового рішення дасть можливість примусового стягнення аліментів у разі відкликання відповідачем заяви про добровільну сплату аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , заперечуючи доводи позивача, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване. Зазначає про добровільність виконання ним обов`язку по сплаті аліментів на дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що після розірвання шлюбу між батьками позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її малолітня сестра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з матір`ю (а.с. 2, 3, 4).

З 01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 навчається на 1-му курсі денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Класичного фахового коледжу Сумського державного університету» (м. Конотоп) за спеціальністю «Менеджмент», на місцях, що фінансуються за кошти фізичних, юридичних осіб. Термін закінчення навчання 30 червня 2023 року (а.с. 5).

ОСОБА_3 працює продавцем-консультантом, загальна сума доходу за період з 01 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року, без урахування аліментів, становить 28356 грн 60 коп (а.с. 8).

ОСОБА_2 перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_1 . За місцем служби на підставі його рапорту від 05 жовтня 2020 року проводиться відрахування з 01 жовтня 2020 року з його заробітної плати 1/3 частини на утримання його дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повноліття та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення навчання або до досягнення двадцяти трьох років, кошти перераховуються на відповідний картковий рахунок, отримувач ОСОБА_3 (а.с. 23, 24).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що сплачуючи аліменти на дітей у визначеному законом розмірі в добровільному порядку, відповідач належним чином виконує свій обов`язок по їх утриманню, а тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання.

Однак, з таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За частиною 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається, повнолітня ОСОБА_1 , яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, скористалася встановленим ч. 3 ст. 199 СК України правом на звернення до суду з позовом до нього про стягнення аліментів на період свого навчання.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що встановивши факт добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання дочки ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у позові з цих підстав, оскільки добровільне виконання обов`язку по сплаті аліментів не перешкоджає зверненню до суду з позовом про стягнення аліментів та не може бути підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Крім того, відрахування аліментів із заробітної плати відповідача за його заявою здійснюється на користь матері позивача ОСОБА_3 , однак позивач ОСОБА_1 , як повнолітня особа, бажає, щоб аліменти стягувалися на її користь.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, виходячи з рівного обов`язку кожного із батьків утримувати дитину, з огляду на те, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід, враховуючи наявність обов`язку по сплаті аліментів на іншу неповнолітню дочку ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліментів на період навчання до 30 червня 2023 року, у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу (заробітку).

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про стягнення аліментів саме у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, врахувавши отримання ОСОБА_2 регулярного доходу та наявність на утриманні ще однієї дитини, такий обсяг аліментів відповідатиме вимогам розумності, справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з можливістю батька надавати таку допомогу.

Під час вирішення питання про стягнення аліментів колегія суддів апеляційного суду враховує, що позивач навчається за денною формою навчання на платній основі, стипендію не отримує та у зв`язку із цим обмежена у можливості працювати та самостійно себе забезпечувати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову та апеляційної скарги, враховуючи що позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню 420 грн 40 коп (1/2 від 840 грн 80 коп) судового збору за подання позову та 630 грн 60 коп (1/2 від 1261 грн 20 коп) судового збору за апеляційний перегляд справи.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 жовтня 2020 року скасувати та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку).

Стягнення проводити щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2020 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання до 30 червня 2023 року, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 420 грн 40 коп судового збору за подання позову та 630 грн 60 коп судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко