_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/985/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 року Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого - судді Оренич І.В.

при секретарі Грабовій Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 3% річних та інфляційних витрат нарахованих на суму боргу, -

ВСТАНОВИВ:

АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 1506/0708/45 037 за період з 11.10.2012 по 25.12.2014 року, в сумі 119506,04 грн., а саме: суму заборгованості за ставкою 3% на тіло кредиту у розмірі 25761,52 грн., та суму заборгованості за інфляційними витратами у розмірі 93744,52 грн. При цьому позивач посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2013 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки на суму 388981,41 грн. Проте, оскільки заборгованість за кредитним договором № 1506/0708/45 037 від 24.07.2008 року була стягнута рішенням від 07.10.2013 року і дане рішення виконано в повному обсязі 25.12.2014 року, позивач на підставі ст. 625 ЦК України та умов кредитного договору має право стягнути з боржника 3% річних та інфляційні витрати за період виконання рішення суду в період з 11.10.2012 (подача позовної заяви) по 25.12.2014 року, а тому АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн.

Представник позивача до судового засідання призначеного на 09.06.2021 року не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач надав до суду відзив на позов в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, також надав до суду заяву про застосування строків позовної давності до заявлених АТ «Альфа-Банк» вимог. До судового засідання призначеного на 09.06.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 24.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1506/0708/45 037, відповідно до умов якого позичальник отримав у кредит 50 000,00 доларів США на строк до 24.07.2028 року із сплатою визначених договором процентів за користування кредитом.

У цей же день між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено іпотечний договір № 1506/0708/45-037-Z-1, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_2 .

22.11.2012 року ПАТ «Альфа-Банк» направило ОСОБА_1 повідомлення про усунення порушень, вимогу про добровільне виселення, згідно якої ПАТ «Альфа-Банк» вимагає від позичальника, зокрема, у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні нарахування на загальну суму заборгованості, яка станом на 10.10.2012 року становить 48665,26 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 388981,41 грн.

08.01.2013 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , яким просило суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1506/0708/45-037 від 24.07.2008 року, яка станом на 10.10.2012 року складає 388981,41 грн. та складається із заборгованості: - за кредитом 370631,25 грн., - по відсотках 18277,50 грн., - штраф 72.66 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження».

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2013 року ухваленим у справі № 522/709/13-ц, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2013 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1506/0708/45-037 від 24.07.2008 року, яка станом на 10.10.2012 року складає 388 981,41 грн., та складається з заборгованості: за кредитом 370 631,25 грн.; по відсотках 18 277,50 грн.; штрафу 72,66 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_3 ., що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. 24.07.2008 р. за реєстровим № 5820, шляхом проведення торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Також судом стягнуто судові витрати.

Рішення набрало законної сили 17 грудня 2013 року.

19 грудня 2014 року відкриті виконавчі провадження № 45871366 та № 45871392 з примусового виконання цього рішення за виконавчим листом № 522/709/13-ц, виданим Приморським районним судом м. Одеси 06 лютого 2014 року. Надано строк до 26 грудня 2014 року для добровільного виконання боржником рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2013 року у справі № 522/709/13-ц.

Згідно платіжного доручення від 25 грудня 2014 року №1 заборгованість в рахунок якої судом було звернуто стягнення на предмет іпотеки погашено одним платежем у розмірі 388 981,41 гривень. Також здійснено сплату судових витрат.

05 січня 2015 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції прийняті постанови про закінчення виконавчих проваджень № 45871366 та № 45871392 з примусового виконання виконавчого листа № 522/709/13-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси 06 лютого 2014 року, у зв`язку з добровільним виконанням боржником цього рішення суду в повному обсязі у встановлений строк.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що згідно з вимогами передбаченими пунктами 9.1.,9.2.,9.3. кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк ПАТ «Альфа-Банк» використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку за рахунок переданого в іпотеку майна.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк».

Зроблений судом висновок узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За змістом положень передбачених частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2013 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання, тобто до 25 грудня 2014 року (дата платежу з погашення боргу). Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до 25 грудня 2014 року.

Разом з тим, за змістом статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги АТ «Альфа-Банк» про стягнення інфляційних втрат необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що 22.11.2012 року ПАТ «Альфа-Банк» напра

Щодо позовних вимог АТ «Альфа-Банк» про стягнення з відповідача 3% річних нарахованих на суму боргу, суд зазначає наступне.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов щодо отримання гарантій належного виконання зобов`язання, виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Разом з тим, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Зазначена позиція підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Судом встановлено, що АТ «Альфа-Банк» із зазначеним позовом звернулося до суду 03 вересня 2020 року. Разом з тим, фактичне виконання грошового зобов`язання відповідачем здійснено 25 грудня 2014 року (дата платежу з погашення боргу).

Отже, перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення позивачем коштів, передбачених статтею 625 ЦК України за період з 11.10.2012 по 25.12.2014 року, сплив 25 грудня 2017 року, тобто через три роки після дати фактичного виконання відповідачем рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2013 року у справі № 522/709/13-ц.

За встановлених судом обставин суд вважає, що у позовних вимогах АТ «Альфа-Банк» в частині стягнення з відповідача 3% річних за період з 11.10.2012 по 25.12.2014 року слід відмовити, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України вимоги про стягнення судового збору також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 12,13, 76-83, 263-265, 273, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийнятті постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Огренич І. В.