Справа№591/1857/21
Провадження №2/592/1346/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Юрій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що 21.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинено виконавчий напис №4658 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 157580,38 грн. Даний виконавчий напис позивач вважає незаконним і таким, що вчинений з порушенням норм діючого законодавства.

Так, у відповідності до постанови КМ України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172, в редакції від 29.11.2001 року, стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів, станом на 21.10.2020 року, можливе виключно за нотаріально посвідченими угодами. Разом з тим, між сторонами не укладався будь-який правочин, що нотаріально посвідчувався, яким визначено грошове зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ «Альфа-Банк».

Крім того, приватний нотаріус не переконався у тому, що боржником було отримано письмову вимогу від кредитора про усунення порушень за кредитним договором. Жодної вимоги АТ «Альфа-Банк» Мірошниченко О.В. не отримував.

Також, відсутні докази на підтвердження безспірності заборгованості, оскільки за оскаржуваним виконавчим написом проведено повторне стягнення боргу за тілом кредиту, яке вже було стягнуто рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30.11.2011 року по справі №921/11, а також нараховано відсотки за користування кредитом після закінчення строку дії кредитного договору. Тому позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4658 від 21.10.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 157580,38 грн.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Представник АТ «Альфа-Банк», повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, будь-яких пояснень з приводу заявлених вимог не надав, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. до суду не прибув, будучи сповіщеним про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки не повідомив, пояснень не надав.

Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. надав суду клопотання, у якому просив справу розглянути без його участі.

Суд, заслухавши думку позивача та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.11.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», що є правонаступником прав та обов`язків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», та гр. ОСОБА_1 було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 750/7-188, згідно з яким позичальник отримав грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у розмірі 80000,00 грн., зі сплатою 16,00% річних на суму залишку заборгованості, зі строком користування до 22.11.2010 року включно (а.с.7-11).

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, у складі головуючого третейського судді Мороз О.А., від 30.11.2011 року по справі №921/11 стягнуто, як із солідарних боржників, з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором відновлювальної кредитної лінії № 750/7-188 від 23.11.2007 року в розмірі 59822,93 грн. та витрати, пов`язані з вирішенням спору, на суму 998,23 грн. (а.с.12-14). За вказаним рішенням, заборгованість включає: 50941,92 грн. неповернуті кредитні кошти; 6735,69 грн. відсотки за користування кредитом; 2145,32 грн. пеня.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2012 року по справі №2604/6050/12 видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30.11.2011 року по справі №921/11 (а.с.15).

21.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4658, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк», як правонаступника АТ «Укрсоцбанк», суми заборгованості за Кредитним договором № 750/7-188 від 23.11.2007 року на загальну суму 157580,38 грн., що включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту 50941,92 грн.; прострочену заборгованість за відсотками і комісією 104232,83 грн., строкову заборгованість за відсотками і комісією 905,63 грн.; плату за вчинення виконавчого напису 1500,00 грн. За виконавчим написом заборгованість проводиться за період з 01.07.2017 року по 01.07.2002 року (а.с.16).

03.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. відкрито виконавче провадження №63473865 з примусового виконання виконавчого напису №4658, виданого 21.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» грошових коштів у розмірі 157580,38 грн (а.с.17).

Виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. №4658 від 21.10.2020 року ОСОБА_1 вважає таким, що вчинений з порушенням норм діючого законодавства.

Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи.

Згідно ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року.

Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Установлені судом обставини по справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 21.10.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку, в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що укладений 23.11.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 . Договір відновлювальної кредитної лінії № 750/7-188, який став підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року.

В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.

Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Суд звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус отримав від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту чи здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Крім того, до складу заборгованості за кредитом в оскарженому виконавчому напису включено тіло кредиту у розмірі 50941,92 грн., яке вже було стягнуто рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30.11.2011 року по справі №921/11, що призводить до подвійного стягнення суми заборгованості.

Додатково суд зауважує, що виконавчим написом нотаріуса №4658 від 21.10.2020 року стягнуто заборгованість за відсотками за користування кредитом в період з 01.07.2017 року по 01.07.2020 року, що прямо суперечить правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові по справі № 444/9519/12 від 28.03.2018 року, де зазначено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно п. 1.1.1 Договору відновлювальної кредитної лінії №750/7-188 від 23.11.2007 року, кінцевий термін погашення заборгованості не пізніше 22.11.2010 року.

Викладене свідчить, що на момент вчинення виконавчого напису від 21.10.2020 року існували підстави, які викликають сумніви щодо існування та безспірності розміру заборгованості боржника ОСОБА_1 перед стягувачем АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 750/7-188 від 23.11.2007 року.

Відповідно до п. 2.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання письмової вимоги про усунення порушень боржнику.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Однак, всупереч вказаного положення, у матеріалах справи відсутні докази отримання позичальником ОСОБА_1 письмової вимоги (повідомлення) про усунення порушень за кредитним договором та необхідність негайного погашення заборгованості, з відміткою про відправлення поштового відділення чи на самому повідомленні, що свідчить про відсутність обізнаності боржника про наявність заборгованості та її розміру, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості вчасно виконати заявлені вимоги чи оскаржити їх в судовому порядку.

Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не було надано суду жодних аргументів на спростування тверджень позивача та на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, зважаючи на інші встановлено обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність визнання оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. №4658 від 21.10.2020 року таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4658 від 21.10.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» суми заборгованості за кредитним договором № 750/7-188 від 23.11.2007 року в розмірі 157580,38 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко