У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

розглянувши в місті Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, -

установив:

Заявник звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання посилаючись на те, що Дніпровським районним судом м. Києва 17.09.2009 року було прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» боргу у розмірі 14 886,94 доларів США, еквівалент 113 317,95 грн. та судових витрат 1 383,18 грн. На примусове виконання рішення суду 12.11.2009 року видано виконавчий лист. 24.11.2009 року відкрито виконавче провадження. 29.11.2017 року виконавче провадження закрито у зв`язку із не виявленням майна боржника та виконавчий лист повернуто стягувачу. Однак, ані постанова виконавця, ані виконавчий лист на адресу стягувача не надходили. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києві від 28.02.2020 року замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал». У зв`язку із ліквідацією банку, кадровими змінами, передачею кредитного портфелю, строк пред`явлення виконавчого листа пропущено. Оригінал виконавчого листа товариству не передався, що свідчить про його втрату.

До суду сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи сповіщались згідно норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В суді встановлено, що 17.09.2009 року по справі № 2-2216-1/2009 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» о ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором постановлено заочне рішення, яким вимоги Банку були задоволені, з ОСОБА_1 стягнуто борг у розмірі 14 886,94 доларів США, еквівалент 113 317,95 грн. та судових витрат 1 383,18 грн.

13.11.2009 року представник позивача отримав виконавчий лист, який датований 12.11.2009 року, на примусове виконання рішення суду.

24.11.2009 року ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 16052766.

08.12.2011 року ПА «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2013 року ПАТ «Дельта Банк» відмовлено в заміні сторони виконавчого провадження.

15.07.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено ухвалу про заміну стягувача АКІБ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

09.11.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 951/К.

04.02.2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.02.2020 року винесено ухвалу про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

З Інформації про виконавче провадження установлено, що 24.11.2009 року на підставі виконавчого листа № 2-2216 від 12.11.2009 року відкрито виконавче провадження № 16052766. 29.11.2017 року виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Строк повторного пред`явлення - 29.11.2020 року.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Частиною 1 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

У справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Таким чином, процес примусового виконання судового рішення у цивільній справі необхідно розглядати як невід`ємну частину механізму судового захисту права в порядку цивільного судочинства оскільки мета цивільного судочинства, яка закріплена у ст. 1 ЦПК України в редакції 2004 року та у ст. 2 в редакції 2017 року (захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави) в повній мірі досягається лише в результаті виконання вимог судового рішення. Виконавче провадження є логічним продовженням судового розгляду та не може без нього існувати, як і сам судовий розгляд втрачає сенс без можливості звернення судового рішення до примусового виконання.

Провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється на просту декларацію.

По даній справі заявник просить суд видати дублікат виконавчого листа та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилаючись на те, що судове рішення до цього часу не виконано, і не поновлення строку позбавляє банк на стягнення з боржника боргу.

Як встановлено з матеріалів справи, рішення суду набуло законної сили 28.09.2009 року, та 12.11.2009 року видано виконавчий лист.

Встановлено, що заявником 09.11.2018 року придбано право вимоги до боржника, та лише 04.02.2020 року він звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Виконавчий лист був повернутий стягувачу 29.11.2017 року, та строк його повторного пред`явлення - 29.11.2020 року.

Жодних доказів щодо втрати виконавчого листа та поважності причин пропуску строку для його пред`явлення заявник не надав.

Суд погоджується, що судове рішення має бути виконано, однак законодавством визначено строки, яких кожна сторона має дотримуватись.

Враховуючи наведене та надані докази, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: