Провадження № 2/932/439/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» січня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Цитульського В.І.,

за участю секретаря Батіщевої К.С.,

відповідача за первісним позовом: ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно, витребування його із чужого незаконного володіння та відшкодування спричинених збитків, -

В С Т А Н О В И В:

28.08.2017 до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Конвай А.М. подала позов до ОСОБА_1 предметом якого був поділ спільного майна подружжя, а саме ј частки напівзруйнованого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке знаходиться в Шевченківському районі м. Дніпропетровська.

Ухвалою суду від 08.09.2017 відкрито провадження по справі. Вказана ухвала залишена без змін судом апеляційної інстанції з підстав, що спірне майно розташовано на території Шевченківського району м. Дніпра.

В межах вказаної справи відповідачем заявлено зустрічний позов у якому, з урахуванням заяви, поданої суду 19.07.2019, заявив вимоги щодо права власності на екскаватор та стягнення грошових коштів.

На розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебувала справа №344/15145/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на дві земельні ділянки, що розташовані в м. Івано-Франківську та на грошові кошти.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2019 дана справа №200/14645/17 об`єднана в одне провадження із справою №344/15145/17.

Проте, в межах даної справи, позивачкою неодноразово подавались заяви, якими змінювалися позовні вимоги. За вимогами останньої заяви, поданої до суду 08.11.2018, позивачка просила стягнути в її корить грошові кошти за об`єкти спільної власності подружжя, що були відчужені Відповідачем. Зокрема за відчужену ј частку напівзруйнованого будинку за адресою: АДРЕСА_1 (в сумі 9 191 грн.) та сім земельних ділянок, розташованих у Івано-Франківській області (в загальній сумі 89 385,22 грн.), а також за відчужені транспортні засоби.

У відповідності до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеним в постанові від 14.12.2020 у справі №2/1519/8500/11 позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови, пов`язані з нерухомим майном, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.

Застосовуючи приписи ч.1 ст.30 ЦПК України та вказані висновки Верховного Суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів не є вимогами із приводу нерухомого майна, оскільки їхнім наслідком не може бути зміна прав щодо нерухомого майна. Суд має встановити чи дійсно таке майно було відчужено одним із подружжя без згоди іншого та стягнути грошові кошти за таке майно. При цьому майно залишається у власності останнього набувача.

Відтак на переконання суду в межах справи не має спору про майно, яке б знаходилось в межах територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Крім того, вартість земельних ділянок, які розташовані в м.Івано-Франківську, згідно договорів їх купівлі становить 336 130 грн. (вартість дорожчої земельної ділянки 251 660 грн.).

Тобто, навіть врахувавши усе нерухоме майно, про яке вказували сторони у справі, дана справа підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області за правилами виключної підсудності, оскільки в межах його юрисдикції знаходиться об`єкт, вартість якого є найвищою.

Розгляд справи судами з порушенням правил виключної підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

З огляду на наведене дана справа не може бути розглянута Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська.

Керуючись ст.ст.31-32 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно, витребування його із чужого незаконного володіння та відшкодування спричинених збитків, передати на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст ухвали складено та оголошено 29.01.2021.

Суддя: В.І.Цитульський