У х в а л а

07 червня 2021 року

м. Київ

справа № 500/4618/16

провадження № 61-2953 ск 21

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 05 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року в справі за позовом акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання недійсним кредитного договору та застосування наслідків його недійсності,

В с т а н о в и в:

21 лютого 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргуна рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 05 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року.

У касаційній скарзі вона просить скасувати рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 05 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року в частині задоволення первісного позову про стягнення заборгованості та відмови у задоволенні зустрічного позову і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Ухвалою Верховного Суду від 01 березня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 30 березня 2021 року, але який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме, для надання доказів сплати судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

Копія ухвали суду від 01 березня 2021 року отримана заявником ОСОБА_1 01 квітня 2021 року, що підтверджується відповідним зворотнім поштовим повідомленням.

Однак, 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 надіслала клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2021 року повернуто без розгляду з тих підстав, що воно не містить електронного цифрового підпису.

Станом на 07 червня 2021 року, ухвала суду від 01 березня 2021 року заявником не виконана.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, ОСОБА_1 не виконала належним чином вимог ухвали Верховного Суду від 01 березня 2021 року, а тому надану нею касаційну скаргу на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 05 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року необхідно визнати неподаною та повернути.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 05 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року в справі за позовом акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання недійсним кредитного договору та застосування наслідків його недійсності, визнати неподаною та повернути.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко