У х в а л а

04 червня 2021 року

м. Київ

справа № 339/217/18

провадження № 61-8560 ск 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня

2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з постачання газу, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут», третя особа - управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради Івано-Франківської області, про визнання заборгованості за спожитий газ незаконною, необґрунтованою та не доведеною у встановленому законом порядку, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

У червні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» (далі - ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут») звернулося до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з постачання газу в розмірі 40 330,90 грн.

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Долинського районного суду Івано-Франківської області із зустрічним позовом до ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут», третя особа - управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради Івано-Франківської області, про визнання заборгованості за спожитий газ у розмірі 40 330,90 грн незаконною, необґрунтованою та не доведеною у встановленому законом порядку, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди в розмірі 180 000,00 грн.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області

від 17 грудня 2020 року позов ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут»

40 330,90 грн заборгованості за спожитий природний газ за період

з 01 липня 2015 року по 24 травня 2017 року; в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут», третя особа - управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради Івано-Франківської області, про визнання заборгованості за спожитий газ незаконною, необґрунтованою та не доведеною у встановленому законом порядку, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди, відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня

2020 року - без зміни.

19 травня 2021 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , який не брав участі у розгляді справи, просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року, посилаючись на те, що оскаржуваними судовими рішеннями вирішено питання про його права та обов`язки. Судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 389 ЦПК України особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Відповідно до частини другої статті 17 ЦПК України не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що за загальним правилом право особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, на касаційне оскарження судового рішення виникає лише після розгляду судом апеляційної інстанції її апеляційної скарги на вказане судове рішення.

Як виняток, допускається оскарження постанови апеляційного суду у касаційному порядку, якщо безпосередньо судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, особи, яка не брала участі у справі.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цієї особи.

З огляду на те, що судом першої інстанції розглянуто спір по суті, а безпосередньо судом апеляційної інстанції, яким залишено без змін рішення суду першої інстанції, питання про права та обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалося, право на звернення до суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення могло виникнути у ОСОБА_1 лише після оскарження ним рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області

від 17 грудня 2020 року в апеляційному порядку.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи указане вище та ту обставину, що ОСОБА_1 не скористався правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, звернення до суду касаційної інстанції є передчасним, а тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня

2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з постачання газу, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут», третя особа - управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради Івано-Франківської області, про визнання заборгованості за спожитий газ незаконною, необґрунтованою та не доведеною у встановленому законом порядку, визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук