Справа № 351/2235/20
Номер провадження №2/351/222/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Снятинської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися у суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування .

В обґрунтування позовних вимог вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 якому належала земельна ділянка площею 0, 64 га виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Підвисоцької сільської ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ №016277 від 12.04.2001р. Після смерті ОСОБА_4 в управління спадковим майном вступила його дружина ОСОБА_4 , яка на день смерті проживала та була зареєстрована з померлим в одному господарстві. Крім того, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого ОСОБА_5 . Згодом вищевказані спадкоємці померли, так і не встигнувши отримати правовстановлюючі документ на свої частки у спадковому майні. Після смерті ОСОБА_4 єдиним спадкоємцем за законом всього належного їй майна став її син ОСОБА_1 , який належним чином прийняв спадщину. Крім того, рішенням Снятинського районного суду за ним визнано право власності на земельну ділнку (пай), який належав ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_5 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_2 , єдиним спадкоємцем першої черги за законом всього належного йому майна стала дружина ОСОБА_2 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 . Діти спадкодавця - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. На даний час через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу - Державного акту на спадкове майно, позивачі не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому позивачі вимушені були звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_8 подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задоволити, справу розглядати за її відсутності.

Позивачка ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задоволити, справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача подав до суду заяву, в якій проти позову не заперечив, просив справу розглядати за його відсутності.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_1 слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 06.03.1948 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_4 » присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , слідує, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 , виданого на ОСОБА_3 , слідує, що він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-ІФ №016277, належала земельна ділянка № НОМЕР_5 площею 0,635 га. Земельна ділянка розташована на території Підвисоцької сільської ради.

З довідки від 13.11.2019 р. №01-18/402, виданої Підвисоцькою сільською радою вбачається, що за ОСОБА_3 , 1922 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано земельний пай НОМЕР_6 в с. Підвисоке. На день смерті батька ОСОБА_3 в даному господарстві по АДРЕСА_2 зареєстровані та проживали: дружина - ОСОБА_4 , 1930 р.н. Заповіт від імені померлого ОСОБА_3 не посвідчувався в Підвисоцькій сільській раді. Господарство відносилось до суспільної групи - колгоспний двір.

Згідно довідки від 13.11.2019 р. №566/01-16, виданої приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу відмовлено ОСОБА_2. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0, 64 га., цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території с.Підвисоке Снятинського району Івано-Франківської області, у зв`язку із тим, що спадкоємцем не подані документи, які б підтверджували право власності на земельну ділянку.

З довідки від 24.07.2020 р. №239/02-14, виданої приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу, слідує, що ОСОБА_9 вважається єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.09.2014 р. слідує, що після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа.

Згідно довідки від 21.07.2020 №234/01-14 виданої приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 , про те, що 03.09.2014 р. за реєстровим № 1365 на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0968 га, кадастровим номером: :01:009:0114, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

З довідки від 24.02.2014 р. № 317, виданої Городенківською міською радою, на день смерті ОСОБА_5 проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачами ОСОБА_1 право власності на 0, 3156 га та ОСОБА_2 право власності на 0, 3155 га земельної ділянки кадастровий номер № :03:005:1249, яка була передана у приватну власність ОСОБА_3 загальною площею 0, 64 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підвисоцької сільської ради належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 12.04.2001 р. Серія IV-ІФ №016277, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №277, у порядку спадкування за законом.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 0, 3156 га та ОСОБА_2 право власності на 0, 3155 га земельної ділянки кадастровий номер № :03:005:1249, яка була передана у приватну власність ОСОБА_3 загальною площею 0, 64 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підвисоцької сільської ради належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 12.04.2001 р. Серія IV-ІФ №016277, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №277, у порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський