Дата документу 04.02.2021
Справа № 335/8716/20
Провадження № 2/334/1026/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі Череп М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за фактично спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за фактично спожиту теплову енергію у розмірі 86533,83 грн., а також інфляційних витрат у розмірі 16039,89 грн., трьох відсотків річних у розмірі 2245,55 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач є власником нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 є споживачем послуг, які надаються Концерном «МТМ» за вказаними адресами.

За період з березня 2016 року по квітень 2020 року позивач надав, а відповідач отримав послугу з постачання теплової енергії у вищевказані приміщення на загальну суму 107385,78 грн.

За вказаний період Боржником частково здійснено оплату, в сумі 20851,95, отже загальна суму заборгованості споживача перед Концерном «Міські теплові мережі» складає 86533,83 грн. Сума інфляційних витрат за спірний період складає 3568,27 грн. а також 3% річних від простроченої суми складають 2245,55 грн.

Згідно п.7.2.8 . Договору , в разі несплати або несвоєчасної сплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну , встановленого у пункті 6.3 цього Договору з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу( але не більш суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати. Розмір пені складає 7060,38 грн. Таким чином, з урахуванням суми основного боргу , інфляційних витрат, 3% річних та нарахованої пені загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед Концерном «Міські теплові мережі» складає 99408,83 грн.

Згідно п.6.2 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п.6.3 підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі.

Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного з розрахунковим перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію.

Концерн на адресу боржника неодноразово надсилав претензію (вимогу) за надані позивачем послуги з вимогою погасити суму боргу, які залишились без реагування зі сторони відповідачки.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав заяву про слухання справи без його участі, на задоволенні позову наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ст.275 Господарського кодексу України, Закону України «Про теплопостачання» (далі Закон) № 2633-IV від 02.06.2005 року, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування тепловою енергією № 1198 від 03.10.2007 року, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року (далі Правила), споживання теплової енергії допускається тільки на підставі договору,укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем.

Статтею 1 вищевказаного Закону визначено поняття балансоутримувача (будинку, групи будинків, житлового комплексу) це власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором і власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори про надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Статтею 24 цього Закону визначено прямий обов`язок Споживача своєчасно укласти договір на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією.

Пунктом 4 Правил передбачено, що користування Споживачем тепловою енергією допускається лише на підставі Договору купівлі-продажу теплової енергії.

Пунктом 14 Правил визначений обов`язок Споживача укладення з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи тепло споживання.

Відповідно до п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний сплачувати жилого-комунальні послуги у строки, встановлені договором або Законом. Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання», плата за надані послуги вноситься щомісячно і Позивач не має права відмовити споживачу у забезпеченні його тепловою енергією за наявністю можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.

Судом встановлено, що відповідач є власником нежилого приміщення АДРЕСА_3 , що підтверджується долученою до позову копією інформаційної довідки від 18.12.2008 року виданою Виконавчим комітетом Запорізької міської ради на нерухоме майно № 224/29 від 26.05.2008 року та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24806696 від 16.12.2009 року. А також відповідач є власником нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 77,60 м.кв.

Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут, інше.

Концерном за період з березня 2016 року по квітень 2020 року в період опалювальних сезонів, які встановлювались на підставі відповідних рішень Виконавчого комітету Запорізької міської ради, відповідачу за вказаною вище адресою надавалась послуга з постачання теплової енергії на загальну суму 107385,78 грн., що підтверджується долученими до позову актами приймання-передачі та розрахунками.

За вказаний період відповідачем частково здійснено оплату в сумі 20851,95 грн., а тому вказана загальна заборгованість складає 86533,83 грн., що не заперечується відповідачем.

Згідно ст. 6. от. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Обов`язок Споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений Виконавцем на основі типового договору, визначений відповідно до п.1 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», а обов`язком виконавця згідно норм даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг.

Укладення договору - це волевиявлення сторін. Позивач проводить цілий ряд дій, направлених на укладення договорів зі всіма споживачами, зокрема - публічно шляхом вивішування оголошень, направлення листів, автодозвону, таким чином повідомляючи та запрошуючи споживачів дія укладення договорів.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

01.11.2009 року між Концерном «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» по Вознесенівському району з однієї сторони та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір № 203310 купівлі- продажу теплової енергії в гарячій воді.

Згідно Додатку № 1 до Договору «Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію нежитловому приміщенню АДРЕСА_4 , яке належить відповідачу на підставі договору купівлі- продажу квартири від 07.12.2007, Рішенням Запорізької міської ради № 440/2 від 25.10.2007 р. переведено квартиру до нежитлового фонду.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем, крім того, ОСОБА_1 від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялась.

Положеннями ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання, підстави виникнення яких бути передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися: належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання мого обов`язку.

Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальній організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені ст.ст. 611,625 ЦК України.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість невиконання ним грошового зобов`язання, а тому така особа, яка прострочила виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 35 річних від простроченої суми.

З огляду на вищевказане, позивачем було надано розрахунок інфляційних витрат за період заборгованості у розмірі 3568,27 грн., а також 3% річних за цей же період у розмірі 2245,55 грн.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник квартир приватного житлового фонду зобов`язаний оплачувати комунальні послуги.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем вимоги позову обґрунтовані належними доказами та є доведеними, проте,відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, на підставі вищезазначеного.

Згідно ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнення з відповідачки судового збору у розмірі 812,28 грн., що буде становити відсотковий розмір від задоволених вимог.

Керуючись ст. ст.280-280, 322, 525, 526, 651 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов Концерну «Міські теплові мережі» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 Установа банку: АТ «Ощадбанк», МФО 313957, суму основного боргу за відпущену теплову енергію у розмірі 86533,83 грн. (вісімдесят шість тисяч п`ятсот тридцять три гривні 83 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» на р/р НОМЕР_3 ,в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», код МФО 320478, ,3% річних у розмірі 2245,55 грн.( дві тисячі двісті сорок п`ять грн..55 коп.) , інфляційни витрати у розмірі 3568,27 грн.( три тисячі п`ятсот шістдесят вісім грн..27 коп.) , пені у розмірі 7060,38 грн.( сім тисяч шістдесят грн..38 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» на р/р НОМЕР_3 ,в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», код МФО 320478, , судовий збір у розмірі 2102,грн..(дві тисячі сто дві грн.)

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Добрєв М. В.