Справа № 201/1689/21
Провадження № 2/201/1639/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 червня 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум житлової субсидії,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум житлової субсидії (а.с. № 2-3).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 10.03.2021р. було відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 20).

В обґрунтування позовних вимог начальник Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради Кожемякіна О.М. зазначила, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 08.10.2018р. Управлінням соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . ЦУСЗН Дніпровської міської ради є правонаступником УСЗН Соборної районної у місті Дніпрі ради.

Житлова субсидія ОСОБА_1 була призначена рішенням Управління від 11.01.2019р. на період з жовтня 2018р. по квітень 2019р. включно щомісячно.У заяві ОСОБА_1 було ознайомлено з тим, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, зокрема, придбання майна, товарів або оплата послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн., вона зобов`язана протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. У декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, доданої до заяви від 08.10.2018р., були зазначені особи, які зареєстровані у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 та родина її сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (невістка), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (донька) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (син).

На запит Управління від 30.11.2020р. № 7/7-1667 листом Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Дніпропетровській області від 03.12.2020р. № 31/4-1759 була надана інформація про реєстрацію 27.11.2018р. на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 1995р. випуску, з вартістю операції 301 039грн.62коп., про що не було повідомлено управління.

Оскільки ОСОБА_1 своєчасно не повідомила про обставини, які впливають на призначення субсидії та свідомо не надала Управлінню правдиві відомості, субсидія, що була призначена ОСОБА_6 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р. у сумі 5 613 грн.68коп. підлягає поверненню на рахунок Управління.

Як зазначає представник позивача, відповідачці були неодноразово направлені листи про повернення надміру виплачених бюджетних коштів (листи Управління від 24.01.2020р. №391/01-15, від 03.12.2020р. № 8/7-203) та запропоновано в добровільному порядку повернути надміру виплачені кошти. Проте, до цього часу загальна сума в розмірі 5 613 грн. 68коп. на розрахунковий рахунок Управління не надійшла.

На підставі вищезазначеного, начальника управління просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ЦУСЗН Дніпровської міської ради суму у розмірі 5 613 грн. 68 коп.

29.04.2021р. представник позивача - Ковальчук М.К. (повноваження підтверджені довіреністю від 04.01.2021р. а.с. № 31) надала суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, додатково зазначила, що з рішенням суду по справі згодна (а.с. № 30).

Відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання, які були призначені на 22.04.2021р. та 07.06.2021р., двічі поспіль не з`явилася, про дату та час слухання справи повідомлялася належним чином, а саме за адресою, наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 19). Конверти з судовими повістками, які були направлені відповідачці, були повернуті за зворотньою адресою з відміткою «не було вдома» (а.с. № 23, 29). Про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернулася, а також не скористалася правом надання заперечень проти позову.

Крім того, про дату судового засідання 07.06.2021р. відповідачка повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 32).

З урахуванням положень п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається такою, що належним чином повідомлена про дату та час слухання справи.

Таким чином, враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи за відсутністю представника управління, неявку відповідачки, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 08.10.2018р. Управлінням соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за фактичним місцем проживання позивачки: АДРЕСА_1 (а.с.№4-5).

На виконання рішення Соборної районної у місті Дніпрі ради від 15.02.2019р. № 206 «Про припинення юридичної особи Управління соціального захисту Соборної районної у місті Дніпрі ради», враховуючи рішення Дніпровської міської ради від 23.01.2019р. № 40/40 «Про внесення змін до рішень міської ради стосовно структури міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів» Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради припинило свою діяльність як юридична особа шляхом приєднання до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (а.с.№19).

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис від 09.04.2020р. № 4021920 про державну реєстрацію припинення юридичної особи Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради (а.с. № 15-17).

Таким чином, процедуру припинення юридичної особи завершено та з 09.04.2020р. Центральне УСЗН ДМР є правонаступником УСЗН Соборної районної у місті Дніпрі ради.

Житлова субсидія ОСОБА_1 була призначена рішенням Управління від 11.01.2019р. на період з жовтня 2018р. по квітень 2019р. включно щомісячно (а.с.№ 6).

Механізм призначення та виплати житлової субсидії регламентує Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затверджене Постановою КМУ від 21.10.1995р. № 848.

Відповідно до п. 13 Положення (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) ОСОБА_1 подала заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами.

У заяві ОСОБА_1 було ознайомлено з тим, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, зокрема придбання майна, товарів або оплата послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн. вона зобов`язана протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення.

Пунктом 6 Положення № 848 (в редакції, чинній на час отримання житлової субсидіях) було визначено, що субсидія не призначається, зокрема, якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у володінні транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше 5 років (крім мопеда). Наявність (відсутність) у власності або володінні зазначених осіб зазначається у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. Якщо право власності або володіння на транспортний засіб набуто під час отримання житлової субсидії, громадянин, якому призначено житлову субсидію, протягом 30 календарних днів зобов`язаний повідомити про це структурному підрозділу з питань соціального захисту населення незалежно від розміру вартості транспортного засобу.

У декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, доданої до заяви від 08.10.2018р., були зазначені особи, які зареєстровані у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 та родина її сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (невістка), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (донька) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (син) (а.с. № 5).

При цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до декларації ОСОБА_1 про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 08.10.2018р., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з заявницею не проживають.

Крім того, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.10.2019р. для отримання житлової субсидії ОСОБА_1 було подано до Управління заяву про призначення житлової субсидії у грошовій формі через АТ «Ощадбанк» та декларацію про доход і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії (а.с. № 7 9).

У поданій декларації від 15.10.2019р. ОСОБА_1 також зазначає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з нею не проживають.

Як зазначає начальник управлення у позові, з поданих документів, за даними «НАС ДДАІ» МВС України, стало відомо, що зареєстрований член домогосподарства ОСОБА_2 має транспортний засіб 2015р. випуску.

На запит Управління від 30.11.2020р. № 7/7-1667, листом Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Дніпропетровській області від 03.12.2020р. № 31/4-1759 була підтверджена інформація про реєстрацію 27.11.2018р. на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 1995р. випуску, з вартістю операції 301 039 грн.62коп., про що не було повідомлено Управління (а.с. № 12 13).

Пунктом 13 Положення 848 (у редакції на дату призначення) визначено, що громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

На переконання сторони позивача, субсидія що була призначена ОСОБА_1 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р. у розмірі 5 613 грн.68коп. підлягає поверненню на рахунок Управління (а.с. № 2 3, 14).

Відповідачці були направлені листи про повернення надміру виплачених бюджетних коштів (листи Управління від 24.01.2020р. №391/01-15, від 03.12.2020р. № 8/7-203) та запропоновано в добровільному порядку повернути надміру виплачені кошти (а.с. № 10 11). Проте, як зазначає начальник управління по тексту позову до цього часу загальна сума в розмірі 5 613 грн.68коп. на розрахунковий рахунок управління не надійшла.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходив з наступного.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014р. у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019р. у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019р. у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06.03.2019р. у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011р. Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000р, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002р., «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08.04.2008р., «Москаль проти Польщі» від 15.09.2009р.).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20.05.2010р. і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25.11.2008р.) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002р. та «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000р.). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

В матеріалах справи не міститься доказів того, що відповідачка ОСОБА_1 була обізнана про купівлю її сином транспортного засобу (його вартості) та навмисно не повідомила Управління про цей факт, з урахуванням того, що згідно з поданою нею декларацією, син зі своєю родиною проживають від неї окремо.

Отже, позивачем не наведено обов`язкових умови повернення надмірно нарахованих сум субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг; ознаки (обставини) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру - судом не встановлені.

Враховуючи соціальний статус відповідачки, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновк що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум житлової субсидії не підлягають задоволенню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати по справі (а.с. № 1) покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1212, 1215 ЦК України, п.п. 6, 13 «Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого Постановою КМУ від. 21.10.1995р. № 848, постановою Верховного Суду від 13.11.2019р. у справі № 332/2805/18, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум житлової субсидії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду

Суддя: Ткаченко Н.В.