№ 2/243/510/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй на підставі Свідоцтва про право власності від 18 серпня 2000 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 серпня 2000 року, Договору дарування від 22 листопада 2004 року, належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
В зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , - онук позивача. ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні з липня 2015 року по теперішній час, про що складено відповідний акт обстеження. З наведеного часу відповідач не проживає в житловому будинку, вивіз звідти свої особисті речі та майно, не сплачує комунальні платежі, в утримання житла участі не бере, особисті речі ОСОБА_2 в будинку відсутні. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу вона не чинить, відповідач має вільний доступ до приміщення, проте оплачувати та слідкувати належним чином за будинком нарівні з позивачем не бажає, тим самим порушує її права як власника.
Тому, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, позивач у судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копій: Свідоцтва про право власності, виданого 18 серпня 2000 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори, Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 серпня 2000 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори та Договору дарування частини будинку, посвідченого 22 листопада 2004 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу, - Бочаровій З.І. належить 1/2 частка, 1/3 частка та 1/6 частка житлового будинку АДРЕСА_1 .
Таким чином, позивачу належить 1/1 частина будинку АДРЕСА_1 .
Відповідач у вказаному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , - не проживає з липня 2015 року, що підтверджується Актом комітету мікрорайону «Залізничний № 1» м. Слов`янська № 250 від 01 грудня 2020 року.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.
Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, права користування яким просить позбавити відповідача; відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку без поважних причин протягом останніх 5 років, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору, а отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263-265 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення виготовлений 03 лютого 2021 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду І.О. Сидоренко