ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/573/21 Справа № 186/669/20 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко С. М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто суму боргу в розмірі 60 000 грн та в рахунок повернення судових витрат у справі № 186/136/15-ц - 600 грн, а всього стягнуто 60 600 грн.

На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист № 186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року та відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню судового рішення - ВП № 47084276.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер стягувач за в/л № 186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року ОСОБА_3 .

04 грудня 2019 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області замінив померлого стягувача - ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 47084276, на його батька правонаступника - ОСОБА_4 , який згідно свідоцтва про спадщину є спадкоємцем сина.

Згідно договору про заміну кредитора (відступлення права вимоги) від 22 грудня 2019 року ОСОБА_4 (Кредитор) передав позивачу (Новому кредитору) право вимоги на одержання від ОСОБА_2 (Боржника) грошових коштів в сумі 60 000 грн., отриманих боржником згідно розписки від 28 січня 2012 року та судового збору в розмірі 600 грн. (заочне рішення Першотравенського міського суду від 26 лютого 2015 року- справа № 186/136/15-ц), а всього 60 600 (шістдесят тисяч шістсот) гривень 00 копійок.

«Новий кредитор» має право вимоги до «Боржника» про повернення позики згідно розписки від 28 січня 2012 року та судового збору (заочне рішення Першотравенського міського суду від 26 лютого 2015 року - справа № 186/136/15-ц), після підписання даного договору.

У разі відмови ОСОБА_2 від виконання зобов`язань за переданим правом вимоги ОСОБА_1 набуває всі права та обов`язки ОСОБА_4 , відповідно до норм ЦК та ЦПК України.

20 січня 2020 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області замінив стягувача - ОСОБА_4 у виконавчому провадженні (ВП № 47084276) на підставі заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у цивільній справі № 186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 60000.00 грн. та в рахунок повернення судових витрат по справі - 600.00 грн., а всього стягнуто 60600.00 грн. на правонаступника - ОСОБА_5 .

29 січня 2020 року Першотравенським міським відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) замінено сторону виконавчого провадження ВП № 47084276 з ОСОБА_4 на правонаступника ОСОБА_5 .

Згідно довідки виданої Першотравенським міським відділом державної виконавчої служби від 16 травня 2019 року № 13.23/3811 по виконавчому провадженню № 47084276, виконавчий лист № 186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року були стягнутi з боржника ОСОБА_2 наступні грошові кошти: 394.38 грн. - 25 квітня 2018 року; 165.81 грн. - 10 травня 2018 року; 236.70 грн. - 13 червня 2018 року; 236.70 гри. - 09 липня 2018 року; 236.70 грн. - 27 серпня 2018 року; 203.98 грн. - 25 вересня 2018 року; 163.19 грн. - 29 жовтня 2018 року; 203.99 грн. - 29.11.2018 року; 203.08 грн. - 07 грудня 2018 року; 203.99 грн. - 11 січня 2019 року; 40.43 грн. - 31 січня 2019 року; 254.47 грн. - 08 лютого 2019 року; 254.47 грн. -11.03.2019 року; 254.49 грн. - 08 квітня 2019 року; 254.49 грн. - 08 травня 2019 року

Рішення суду не виконане, в примусовому порядку державною виконавчою службою з ОСОБА_2 , станом на 08 травня 2019 року стягнуто 3306.87 грн., ВП №47084276, виконавчий лист № 186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року

Інфляційні витрати станом на 01 червня 2019 року на суму позики 60 000 грн., з урахуванням стягнутих в примусовому порядку грошових коштів з боржника ОСОБА_2 становлять 89 988 грн. 98 коп.

Інфляційні витрати з серпня 2015 року по травень 2020 року на суму судового збору в сумі 600 грн. становить 337 грн. 62 коп.

Загалом інфляційні витрати на суму позики у зв`язку з простроченням виплат та суму судового збору, стягнутого по рішенню суду становить: 90 326 грн. 60 коп. (89988.98 коп. + 337.62)

За період з 22 травня 2017 року по 21 травня 2020 року 3% річних від простроченої суми боргу (60600.00 грн) становить - 5458 грн. 98 коп.

За період з 21 травня 2017 року по 21 травня 2020 року процентна ставка за позикою нарахована відповідно до ставки НБУ, в межах строку позовної давності, становить 18749 грн. 26 копійок.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 114534 грн. 84 коп.

Виходячи з засад виваженості та розумності позивач вважає за доцільне зменшити суму, які підлягає стягненню з відповідача до 50000 грн.

Орієнтовна суму судових витрат складається з суми судового збору 840 грн. 80 коп. та витрат, пов`язаних із прибуттям до суду та компенсацією за відрив від звичайних занять 1000 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь кошти в розмірі 50 000 грн., в зв`язку з несвоєчасним поверненням грошових коштів отриманих як позика 28 січня 2012 року, судовий збір - 840 грн. 80 коп., витрати, пов`язаних із прибуттям до суду та компенсацією за відрив від звичайних занять 1000 грн.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки станом на 21 травня 2020 року загалом в розмірі 1 582 грн. 75 коп., які складаються з інфляційних втрат в розмірі 859 грн. 39 коп. та трьох процентів річних в розмірі 723 грн. 36 коп.; в іншій частині позивних вимог відмовлено; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що період обраний позивачем є помилковим. Оскільки позивач набув прав кредитора за договором укладеним 22 грудня 2019 року з ОСОБА_4 , який у свою чергу успадкував (ст. 1230 ЦК України) 60 600 грн від померлого свого сина ОСОБА_3 , якому за його життя зазначена сума була присуджена рішенням суду. З відповідача рішенням суду не стягувались будь-які інші суми, за життя спадкодавця ОСОБА_3 , та присуджені йому не були, таким чином у спадкоємця ОСОБА_4 , не виникло право на стягнення відсотків від суми позики, індексу інфляції та 3-х процентів річних.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 28 січня 2012 року отримав грошові кошти в розмірі 60000,00 гривень у ОСОБА_3 , зі строком повернення до 28.03.2012 року, зі сплатою процентів в розмірі 2000 грн в місяць, що підтверджується власноруч написаною ним розпискою від 24 січня 2012 року.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто суму боргу в розмірі 60 000 грн та в рахунок повернення судових витрат у справі № 186/136/15-ц - 600 грн, а всього стягнуто 60 600 грн.

17 березня 2015 року на виконання рішення суду виданий виконавчий лист № 186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року.

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 квітня 2015 року № 47084276 вбачається, що на підставі виконавчого листа №186/136/15-ц відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню судового рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 60000 грн. та судового збору в розмірі 600 грн., всього 60600 грн. 00 коп.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року змінено стягувача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконавчому провадженні №47084276 на підставі заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у цивільні справі №186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу 60 000 грн. та в рахунок повернення судових витрат по справі 600 грн., а всього 60600 грн., на його батька правонаступника ОСОБА_4 , який згідно свідоцтва про спадщину є спадкоємцем сина.

З договору про заміну кредитора від 22 грудня 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 та позивач - ОСОБА_1 уклали вказаний договір відповідно до якого ОСОБА_4 передає ОСОБА_1 право вимоги на одержання від ОСОБА_2 грошових коштів згідно заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року справа №186/136/15-ц, всього 60 600 грн.

З додатку до договору про заміну кредитора від 22 грудня 2019 року вбачається, що жодних обмежень щодо прав на стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми немає.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року змінено стягувача ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №47084276 на підставі заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у цивільні справі №186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року на правонаступника ОСОБА_1 .

З постанови про заміну сторони виконавчого провадження від 29 січня 2020 року у виконавчому провадженні №47084376, вбачається, що замінено сторону виконавчого провадження ОСОБА_4 на ОСОБА_1 .

З листа Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області від 16 травня 2019 року № 13.23/3811 вбачається, що по виконавчому провадженню № 47084276, виконавчий лист № 186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року з боржника ОСОБА_2 стягнуто наступні грошові кошти: 394.38 грн. - 25 квітня 2018 року; 165.81 грн. - 10 травня 2018 року; 236.70 грн. - 13 червня 2018 року; 236.70 гри. - 09 липня 2018 року; 236.70 грн. - 27 серпня 2018 року; 203.98 грн. - 25 вересня 2018 року; 163.19 грн. - 29 жовтня 2018 року; 203.99 грн. - 29.11.2018 року; 203.08 грн. - 07 грудня 2018 року; 203.99 грн. - 11 січня 2019 року; 40.43 грн. - 31 січня 2019 року; 254.47 грн. - 08 лютого 2019 року; 254.47 грн. -11.03.2019 року; 254.49 грн. - 08 квітня 2019 року; 254.49 грн. - 08 травня 2019 року

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з наступного.

Так, позивач розрахував три проценти річних від простроченої суми 60 600 грн за період з 22 травня 2017 року по 21 травня 2020 року та індекс інфляції на суму боргу 60 000 грн за період з 01 квітня 2012 року по 01 червня 2019 року та індекс інфляції на 600 грн (суму судового збору) за період з 01 серпня 2015 року по 01 травня 2020 року.

Період обраний позивачем є помилковим. Оскільки позивач набув прав кредитора за договором укладеним 22 грудня 2019 року з ОСОБА_4 , який у свою чергу успадкував (т. 1230 ЦК України) 60 600 грн. від померлого свого сина ОСОБА_3 , якому за його життя зазначена сума була присуджена рішенням суду. З відповідача рішенням суду не стягувались будь-які інші суми, за життя спадкодавця ОСОБА_3 , та присуджені йому не були, таким чином у спадкоємця ОСОБА_4 , не виникло право на стягнення відсотків від суми позики, індексу інфляції та 3-х процентів річних.

Зазначений правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №186/1767/16-ц за позовом ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 про стягнення процентів від суми позики за договором від 28 січня 2012 року.

ОСОБА_4 , в якого ОСОБА_1 , набув прав кредитора за договором укладеним 22 грудня 2019 року, сам набув прав кредитора, як правонаступник померлого сина на підставі ухвали Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року, яка набула чинності 20 грудня 2019 року.

З вищезазначеної ухвали суду вбачається, що спадщину після померлого ОСОБА_3 , прийняли його батько ОСОБА_6 , та матір ОСОБА_7 . Враховуючи наявність двох спадкоємців питання з правонаступником у виконавчому провадженні № 47084276 було вирішено ухвалою суду 04 грудня 2019 року, яка набула чинності 20 грудня 2019 року.

Саме з цього часу ОСОБА_4 , особисто набув право пред`являти вимоги за ст. 625 ЦК України та саме за період починаючи з 20 грудня 2019 року ці права він міг передати ОСОБА_1 за договором від 22 грудня 2019 року.

Також позивачем під час розрахунку 3-х процентів річних та індексу інфляції не враховано лист Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області від 16 травня 2019 року № 13.23/3811 з якого вбачається, що по виконавчому провадженню № 47084276, виконавчий лист № 186/136/15-ц від 26 лютого 2015 року з боржника ОСОБА_2 станом на 08 травня 2019 року стягнуто загалом 3306,87 грн.

Отже станом на час набуття ОСОБА_4 прав кредитора /20 грудня 2019 року/ та укладення 22 грудня 2019 року договору відступлення прав вимоги з ОСОБА_1 сума боргу складала 60 600 грн 3306,87 = 57293,13 грн.

Розрахунок відсотків за користування грошовими коштами:

Боргові періоди:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
57293,13грн.20 грудня 201921 травня 2020

Відсоткова ставка:3% річних.

Розраховується за формулою:

[Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки
20 грудня 201921 травня 23.003723.36
Всього: 154 723.36

Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 20 грудня 2019 року по 21 травня 2020 року складає 723.36 грн.

Розрахунок інфляційних збитків:

Боргові періоди:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
57293,13грн.20 грудня 201921 травня 2020

Розраховується за формулою:

[Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період

[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]

Розрахунок інфляційних збитків.

Місяці простроченняІндекси інфляціїСукупний індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїЗбитки від інфляції
Січень 2020 Квітень 2020100.2 99.7 100.8 100.8101.5057 293.0058 152.40859.39
Всього: 859.39

Інфляційні збитки за вказаний період складають 859.39 грн.

Отже, загалом з відповідача підлягають стягненню кошти в розмірі /723.36 грн + 859.39 грн/ 1582,75 грн, що складається з 3-х відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 20 грудня 2019 року по 21 травня 2020 року в розмірі 723.36 грн та інфляційних збитків за період з 20 грудня 2019 року о 21 травня 2020 року в розмірі 859.39 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до вимог Цивільного кодексу України склад спадщини має певні особливості: у порядку спадкування переходять лише ті права та обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; права та обов`язки спадкодавця переходять до правонаступників як єдине ціле з урахуванням усіх забезпечувань та обтяжень.

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті і немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не установлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, якщо вони нерозривно пов`язані з його особою й у зв`язку з цим не можуть бути виконані іншою особою.

Статтею 1230 ЦК України встановлено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях. До спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв`язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов`язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя. До спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Також, Велика Палата Верховного Суду в своєму правовому висновку /п. 89-91 Постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12/ зазначила, що за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не правильно проведено розрахунки, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції правильно враховано, що позивач набув прав кредитора за договором укладеним 22 грудня 2019 року з ОСОБА_4 , який у свою чергу успадкував (т. 1230 ЦК України) 60 600 грн від померлого свого сина ОСОБА_3 , якому за його життя зазначена сума була присуджена рішенням суду, а тому сума, яка підлягає до стягнення складається з 3-х відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 20 грудня 2019 року по 21 травня 2020 року в розмірі 723.36 грн та інфляційних збитків за період з 20 грудня 2019 року о 21 травня 2020 року в розмірі 859.39 грн.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; навівши детальні розрахунки, - суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальні збитки станом на 21 травня 2020 року в розмірі 1 582 грн. 75 коп.

При вирішенні даного спору судом першої інстанції правильно визначено розмір судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача; в оскаржуваному рішенні наведено належне обґрунтування.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Отже, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачами у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 04 лютого 2021 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко