ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 лютого 2021 року

м. Харків

справа №635/4514/20

провадження №22-ц/818/811/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

третя особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою представника позивача - адвоката Славного Євгена Миколайовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 30 липня 2020 року, постановлену під головуванням судді Савченка Д.М. в залі суду в смт. Покотилівка, Харківської області, -

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 липня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих написів від 30.04.2020 № 16592 та № 16591, вчинених приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. та встановлено заборону на здійснення будь-яких дій відносно їх виконання.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Альфа-банк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що суд не може заборонити державному виконавцю вживати необхідні заходи щодо своєчасного й повного виконання рішення. Висновок суду про можливість заборони державному виконавцю виконувати виконавчі дії щодо виконання виконавчого напису по суті є зупинення виконання рішення. Вважає, що позивачем не надано достатніх підстав для забезпечення позову, не надано відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призвести до порушення прав позивача.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якій просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що існує реальна загроза ускладнення виконання рішення суду при задоволенні позову, оскільки у разі задоволення позову ОСОБА_1 доведеться здійснювати заходи направлені на повернення стягнутих за виконавчим написом коштів.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.

Згідно з приписами пункту 6 частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчий напис від 30.04.2020 року № 16592, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства "Альфа-Банк" заборгованості в розмірі 135 995,93 грн. та виконавчий напис від 30.04.2020 року № 16591, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства "Альфа-Банк" заборгованості в розмірі 129 474,55 грн. (а.с. 63,64)

Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виник спір щодо визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.

При цьому встановлено, що 04 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. відкрито виконавче провадження №62476910 на виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса №16591 виданого 30.04.2020 року.

Також 04 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. відкрито виконавче провадження №62476913 на виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса №16592 виданого 30.04.2020 року

Таким чином приватним виконавцем відкрито виконавче провадження та будуть вчинятися виконавчі дії з виконання виконавчих написів нотаріуса, які оспорюються позивачем в судовому порядку.

Разом з тим, можливе стягнення грошових коштів за виконавчим написом №16591 виданого 30.04.2020 року у розмірі 129 474,55 грн. та за виконавчим написом №165912 виданого 30.04.2020 року у розмірі 135 995,93 грн., у разі задоволення позову ОСОБА_1 призведе до порушення законних прав та інтересів позивача, яким наразі оскаржуються виконавчі написи нотаріуса.

Враховуючи предмет спору, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, - колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову.

Вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними заявленим вимогам та відповідають п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що відсутні докази існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, - спростовуються вимогами закону.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 30 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 03.02.2021 року.