Справа № 496/372/21
Провадження № 6/496/46/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Горяєва І.М.,

за участю секретаря Желяпової О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка Одеської області матеріли подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. про примусове проникнення до житла боржника, -

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшло зазначене вище подання.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області знаходиться виконавче провадження №55496830 з виконання виконавчого листа №1527/11330/12 від 19.09.2012 року виданого суддею Суворовського районного суду м. Одеси. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 10.01.2018 року та направлена на адресу боржника, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно інформаційних довідок за боржником ОСОБА_1 зареєстроване іпотечне нерухоме майно, а саме: будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до актів приватного виконавця від 10.09.2019 року, 15.07.2020 року, 12.01.2021 року за виходом за вище вказаною адресою, боржника виявлено не було, двері ніхто не відчиняв. В дверях квартири були залишені виклики про з`явлення на прийом до виконавця. У зазначені дати на прийом до приватного виконавця боржник не з`являвся. Відсутність доступу до майна боржника унеможливлює подальше проведення виконавчих дій, а саме опис майна та призначення його експертної оцінки. У зв`язку з чим заявник звернувся до суду з вказаним подання.

Приватний виконавець до судового засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Як вбачається з подання, приватний виконавець просить повідомити його за результатами розгляду подання, тому суд розцінює вказане як клопотання про розгляд подання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 19.09.2012 року Суворовським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист по справі №1527/11330/12 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом (а.с. 6).

Постановою приватного виконавця від 10.01.2018 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1527/11330/12 (а.с. 8).

Згідно постанови приватного виконавця про арешт майна боржника від 10.01.2018 року, було накладено арешт на все майно боржника (а.с. 10).

12.01.2018 року приватним виконавцем також було винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 11) та згідно постанови від 19.03.2018 року оголошено розшук майна боржника (а.с.12).

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с.16-17).

05.04.2018 року, 08.08.2018 року, 10.09.2019 року, 15.07.2020 року, 12.01.2021 року приватним виконавцем здійснювались виходи за адресою: АДРЕСА_1 , та були складені акти, згідно яких вказано, що виходом приватного виконавця за місцем проживання боржника, встановлено, що на момент виходу боржника не виявлено, двері ніхто не відчинив, в дверях будинку були залишені виклики про з`явлення на прийом до приватного виконавця (а.с. 48-52).

На підставі ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян.

Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла. У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

З матеріалів подання вбачається, що приватний виконавець здійснював вихід за адресою боржника, однак провести виконавчі дії не виявилось можливим, оскільки на момент виходу двері ніхто не відчинив, про що було складено акти від 05.04.2018 року, 08.08.2018 року, 10.09.2019 року, 15.07.2020 року, 12.01.2021 року.

Акти приватного виконавця від 05.04.2018 року, 08.08.2018 року, 10.09.2019 року, 15.07.2020 року, 12.01.2021 року не містять часу здійснення виходу за адресою боржника, що не виключає здійснення такого виходу в робочий час, і може бути причиною відсутності боржника у вказаному будинку, також без попереднього повідомлення боржника про такий вихід.

При цьому, слід зазначити, що приватним виконавцем у 2021 році був здійснений лише один вихід за вказаною адресою боржника та залишено в дверях будинку виклики про з`явлення на прийом до приватного виконавця.

Крім того, як вбачається із відповіді Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, співробітниками сільської ради у денний час було здійснено виїзд до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого встановлено відсутність перебування будь-кого з осіб вдома. Крім цього усно було опитано проживаючих поряд жителів, які повідомили, що ОСОБА_1 проживає разом з дружиною за даною адресою, проте на даний час відсутні, оскільки знаходяться на роботі (а.с.32).

Жодних інших доказів (фото, відео) суду надано не було.

Крім того, до подання не додано доказів того, що боржник ОСОБА_1 чи будь-яка інша особа, грубо перешкоджала та чинить перешкоди у вільному доступі приватного виконавця до свого житла, також не вказано достовірних даних про його наявність в будинку.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступі приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння, тому з врахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 439 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. про примусове проникнення до житла боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Горяєв І.М.