Постанова

Іменем України

02 червня 2021 року

м. Київ

справа № 615/1011/19

провадження № 61-1428св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 ,

відповідачі: Валківська міська рада Харківської області, ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка підписана представником ОСОБА_5 , на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 липня 2020 року у складі судді: Трояновської Т. М., ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлаки І. В., Котелевець А. В., та постанову Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлаки І. В., Котелевець А. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернулися з позовом до Валківської міської ради Харківської області, ОСОБА_4 про визнання протиправними дій щодо зняття з реєстрації місця проживання, зобов`язання скасувати внесені до реєстраційного обліку відомості про зняття з реєстрації місця проживання та поновлення реєстрації місця проживання.

Позов мотивований тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_1 : 1/2 частина домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30 травня 1992 року, 1/4 частина домоволодіння на підставі договору дарування, посвідченого 06 листопада 1992 року Валківською державною нотаріальною конторою Харківської області та 1/4 частина на підставі договору дарування, посвідченого 03 жовтня 1992 року.

21 серпня 2010 року між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 укладеного договір позики на суму 10 000 грн. Договір укладався без забезпечення. Оскільки позивачами договір позики в повному обсязі не було виконано, рішенням Валківського районного суду Харківської області по справі № 615/1785/13-ц з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_4 стягнуто суму заборгованості за договором позики у розмірі 34 000 грн та суму судового збору. При примусовому виконанні рішення Валківського районного суду Харківської області постановою старшого державного виконавця Валківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 23 листопада 2016 року житловий будинок АДРЕСА_1 передано стягувачу ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості. 08 грудня 2016 року приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області видано Мірошниченко К. В. свідоцтво про право власності на спірний будинок.

У лютому 2019 року позивачам стало відомо, що відповідач ОСОБА_4 без їх згоди та відома звернулась до Валківської міської ради Харківської області з заявою про зняття позивачів з реєстраційного обліку у спірному будинку. При цьому Валківська міська рада Харківської області у своєму листі повідомила, що позивачів було знято з місця реєстрації проживання відповідно до абзаців 9 та 10 пункту 26 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, у зв`язку із відчуження будинку. На думку позивачів, відносно спірного житлового будинку вони мають інше речове право, а саме право користування, якого вони на час розгляду даної справи позбавлені у незаконний спосіб. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року, яке набрало законної сили, в задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 та виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 й ОСОБА_3 з житлового будинку АДРЕСА_1 було відмовлено. Незважаючи на відсутність рішення суду, яким припиняються речові права (право користування) житловим будинком, відповідач ОСОБА_4 на підставі неповного пакету документів всупереч встановленій законом процедурі провела зняття з реєстрації місця проживання позивачів, чим здійснила порушення їх прав, що зумовило останніх звернутись з цим позовом до суду.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили:

визнати дії відповідачів протиправними;

скасувати рішення Валківської міської ради Харківської області від 21 серпня 2018 року про зняття з реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , таких осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

зобов`язати відповідача Валківську міську раду Харківської області поновити порушене право позивачів шляхом відновлення реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 таких осіб як: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

стягнути судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 липня 2020року позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Валківської міської ради Харківської області щодо зняття 21 серпня 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Валківську міську раду Харківської області відновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на час набуття ОСОБА_4 права власності на вказане майно, у даному житловому будинку була зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказані обставини були встановлені рішенням Валківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року у справі № 615/1699/16, яке набрало законної сили відповідно до ухвали апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року. До Валківської міської ради Харківської області від ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 заяв про зняття їх з місця реєстрації не надходило, рішення суду, яким визнано вказаних осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , чи доказів припинення права користування вказаним житловим приміщення, у тому числі шляхом виселення, відповідачем, ОСОБА_4 , надано не було. Зняття з реєстрації дитини віком до 14 років можливо тільки за умови, що одних з батьків надав письмову згоду на зняття такої дитини з реєстрації місця проживання. Позивач, ОСОБА_2 , який є законним представником малолітнього ОСОБА_3 відповідно до положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правил реєстрації місця проживання, особисто не звертався з заявами про їх зняття з реєстрації місця проживання. Не є належним доказом припинення підстав на право користування житловим будинком лише той факт, що наразі власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , адже сам факт переходу права власності від однієї особи до іншої не може бути єдиною та достатньою підставою для підтвердження наявності припинення права користування житловим будинком.

Суд першої інстанції вказав, що позивачами не конкретизовано, які саме дії ОСОБА_4 відповідача є протиправними та у чому полягає така протиправність. Таким чином, обраний позивачем засіб захисту порушеного на його думку права є несумісним з принципом юридичної визначеності. У зв`язку з чим, у задоволенні вказаної вимоги належить відмовити.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Яцини В. Б. та судді Бурлаки І. В. визнано необґрунтованою, справу передано на автоматизований розподіл для визначення судді для розгляду заяви про відвід у відповідності до частини першої статті 33 ЦПК України. На час вирішення питання про відвід провадження по справі за апеляційною скаргою зупинено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 липня 2020 року залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що підставами для зняття особи з реєстрації є її заява або заява її законного представника, судове рішення або інші документи, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Як встановлено судом до Валківської міської ради Харківської області від ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 заяв про зняття їх з місця реєстрації не надходило, рішення суду, яким визнано вказаних осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , чи доказів припинення підстав на право користування вказаним житловим приміщення, у тому числі шляхом виселення, відповідачем, ОСОБА_4 , надано не було.

Зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.Наявність такого рішення суду при знятті позивачів з реєстрації місця проживання у даному випадку не було. Встановивши, що зняття з реєстрації позивачів відбулось з порушенням їх прав на житло, а у ході судового розгляду не встановлено правових підстав для позбавлення їх у користуванні цією квартирою, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог. Оскільки судом не встановлено підстав для позбавлення позивачів права користування спірним житловим приміщенням, то відповідно до положень статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» були відсутні підстави для зняття з реєстрації місця проживання позивачів.

Аргументи учасників справи

У січні 2021 року ОСОБА_4 через представника ОСОБА_5 подала касаційну скаргу, в якій просила: скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог; скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року про відмову у задоволені відводу.

Касаційна скарга мотивована тим, що відділом реєстрації Банківської міської ради Харківської області було у законний спосіб знято з реєстрації позивачів у житловому будинку. Для зняття з реєстрації позивачів у відповідачів були наявні всі підстави, оскільки на час звернення ОСОБА_4 до органу реєстрації вона зареєструвала своє право власності; свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на вищевказаний будинок серії НВІ 532373 зареєстроване в реєстрі за номером 1121 є чинним, не скасовано будь-яким уповноваженим органом; ОСОБА_4 надала відповідачу вичерпний пакет документів як новий власник, всі документи є дійсними, а відомості достовірними; зняття з реєстрації позивачів не потребувало будь-яких додаткових висновків та документів, перелік вичерпний; набуття права власності відповідачем житлового будинку є правомірним (позивачі порушували справу щодо оскарження дій державного виконавця при зверненні стягнення на цей будинок, втім отримали негативне для них рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справа № 615/1405/17, набуло чинності 11 квітня 2018 року); вказаним рішенням суд встановив, що державною виконавчою службою було у встановленому законом порядку, дотримано норми Закону України «Про виконавче провадження» при здійсненні процедури звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в рахунок погашення суми боргу, що виник у позивачів перед ОСОБА_4 ; одночасно наявність права власності на вказаний житловий будинок у ОСОБА_4 визнано сторонами по цій справі, а отже цей факт не потребує додаткового доказування; дитина була незаконно зареєстрована в час, коли майно вже було передано відповідачу та діяла заборона на видачу свідоцтва, а позивачі повинні були отримати згоду стягувача та державної виконавчої служби; у позивачів припинилося право власності на вказаний житловий будинок за наслідками його передачі відповідачу на виконання рішення суду зі стягнення суми боргу, і вони як власники втратили право користування цим будинком, таке право також припинено. Дії органу реєстрації при знятті осіб з реєстрації, у зв`язку з відчуженням житла за діючими правилами не суперечать нормам закону. Правильним є висновок судів про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й праві користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Місце проживання дитини було зареєстроване в будинку 30 листопада 2016 року вже після складання акту державним виконавцем про передачу цього нерухомого майна ОСОБА_4 23 листопада 2016 року, після видачі цього акту та до реєстрації нотаріусом свідоцтва про право власності на цей будинок за ОСОБА_4 діяла заборона державного виконавця на вчинення будь-яких дій щодо цього нерухомого майна. Втім позивачі, порушуючи закон, приховуючи цей факт від уповноваженого органу, зареєстрували цю дитину у вказаному помешканні.

Аналіз касаційної скарги свідчить, що судові рішення оскаржуються в частині задоволених вимог про визнання протиправними дій Валківської міської ради Харківської області та зобов`язання Валківської міської ради Харківської області відновити реєстрацію місця проживання. В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядаються.

У квітні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 подали відзив на касаційну скаргу, в якому просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відзив на касаційну скаргу мотивовано тим, що після зняття з реєстрації зі спірного будинку позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_3 втратили законне право користування спірним будинком. Відповідач намагалася у позасудовий спосіб позбавити позивачів законного права користування спірним будинком. При розгляді справи суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відбувається за заявою самої особи та з інших визначених законом підстав, зокрема на підставі рішення суду. Зняття з реєстрації дійсно відбувається за заявою, однак лише тієї особи, яка бажає знятись з місця реєстрації. Заява подається особисто, або її уповноваженим представником. Зазначене підтверджується і самим текстом заяви про зняття з реєстрації місця проживання. Позивачі із заявою про зняття з місця реєстрації до відділу реєстрації Банківської міської ради Харківської області не звертались, доручення подавати таку заяву від їх імені відповідача ОСОБА_4 не надавали.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року: відкрито касаційне провадження у справі; у задоволенні заяви ОСОБА_4 про зупинення виконання рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 липня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2021 року призначено справу до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 18 березня 2021 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Фактичні обставини

Суди встановили, що житловий будинок АДРЕСА_1 раніше належав на праві власності ОСОБА_1 21 серпня 2010 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_4 , з іншого боку, було укладеного договір позики, який позивачі в повному обсязі не виконали, у зв`язку із чим відповідно до рішення Валківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2014 року по справі № 615/1785/13-ц з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 було стягнуто суму заборгованості за договором позики у розмірі 34 000 грн та суму судового збору.

Під час примусового виконання рішення Валківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2014 року житловий будинок АДРЕСА_1 було передано стягувачу - ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості.

Приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області 08 рудня 2016 року на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого в. о. начальника Валківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Чернецькою В. В. 23 листопада 2016 року, ОСОБА_4 видане свідоцтво на бланку серії НОМЕР_1 , зареєстроване в реєстрі за № 1121, відповідно до якого посвідчено, що ОСОБА_4 належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На час набуття ОСОБА_4 права власності на вказане майно, у даному житловому будинку була зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що встановлено рішенням Валківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року у справі № 615/1699/16-ц, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року.

У справі № 615/1699/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, та примусове виселення, у задоволенні вимог ОСОБА_4 про визнання особами, які втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 та виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з житлового будинку АДРЕСА_1 було відмовлено у повному обсязі.

21 серпня 2018 року ОСОБА_4 подала до відділу реєстрації Валківської міської ради Харківської області заяви про зняття з реєстрації позивачів. До вказаних заяв були додані копії свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 08 грудня 2016 року приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 грудня 2016 року, копію паспорту громадянки України ОСОБА_4 . Доказів надання відповідачем до відділу реєстрації Валківської міської ради Харківської області рішення суду, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Згідно відповіді Валківської міської ради Харківської області від 01 березня 2019 року за № 07-09/58 21 серпня 2018 року позивачів було знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

23 жовтня 2019 року позивачі звернулись до Валківської міської ради Харківської області з заявою про поновлення реєстрації їх місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , але порушені права до цього часу є невідновленими.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням (стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року по справі № 755/14304/19 (провадження № 61-13059св20) зроблено висновок, що: «суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та пункту 26 Правил зняття з реєстраційного обліку відбувається за заявою самої особи та з інших визначених законом підстав, зокрема на підставі рішення суду. Зняття з реєстрації дійсно відбувається за заявою, однак лише тієї особи, яка бажає знятись з місця реєстрації. Заява подається особисто, або її уповноваженим представником. Зазначене підтверджується і самим текстом заяви про зняття з реєстрації місця проживання. Скасовуючи рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що чинне законодавство не забороняє новому власнику звернутися до відповідного органу реєстрації з заявою про зняття з реєстрації місця проживання особи з наданням відповідних документів, які свідчать про припинення підстав на право користування такою особою житловим приміщенням чи відчуження житла. Такі висновки суду апеляційної інстанції спростовуються наведеними нормами законодавства. При цьому, посилання суду апеляційної інстанції про наявність у позивача на праві власності іншого житла ніяким чином не впливає на правомірність дій відповідача щодо зняття останнього із реєстрації місця проживання за відсутності його особистої заяви або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2021 року по справі № 206/5355/18 (провадження № 61-6714св20) зазначено, що: «відповідно до пункту 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожній особі гарантується окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів позитивні зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K., 21 лютого 1990 року). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення в справі Gillow v. the U.K., 24 листопада 1986 року), так і на наймача (рішення в справі Larkos v. Cyprus, 18 лютого 1999 року). Задовольняючи позовні вимоги про визнання дій Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо зняття з реєстрації місця проживання протиправними, поновлення реєстрації та вселення позивачів до квартири АДРЕСА_1, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції зробили правильний висновок про те, що судового рішення про позбавлення позивачів житла, не існує, що виключає можливість зняття з реєстрації. Доводи касаційної скарги про те, що банк є власником квартири, а позивачами не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про законність обмеження банку у володінні та користуванні квартирою, є необґрунтованими, оскільки у банку не було законних підстав для примусового виселення та зняття з реєстраційного обліку позивачів».

Суди встановили, що зняття з реєстрації позивачів відбулось з порушенням їх прав на житло, а під час судового розгляду не встановлено правових підстав для позбавлення позивачів права користування спірним будинком та відсутні підстави для зняття з реєстрації місця проживання позивачів.

За таких обставин суди зробили обґрунтований висновок про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що суддя Яцина В. Б. брав участь у розгляді справи № 615/1699/16-ц практично з тими ж сторонами та на тих же підставах (зі змінами), а тому заява про його відвід залишена без задоволення безпідставно.

Згідно пункту 2 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Яцини В. Б. та судді Бурлаки І. В. визнано необґрунтованою, справу передано на автоматизований розподіл для визначення судді для розгляду заяви про відвід у відповідності до частини першої статті 33 ЦПК України. На час вирішення питання про відвід провадження по справі за апеляційною скаргою зупинено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Тичкової О. Ю., Кругової С. С., Пилипчук Н. П., у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Яцини В. Б. та судді колегії Бурлака І. В. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Валківської міської ради Харківської області, ОСОБА_4 про визнання протиправних дій щодо зняття з реєстрації місця проживання та зобов`язання скасувати внесені до реєстраційного обліку відомості про зняття з реєстрації місця проживання та поновлення реєстрації місця проживання відмволено.

Аналіз вказаних ухвал свідчить, що апеляційний суд належним чином оцінив обставини, на які посилалася представник позивача, і зробив правильний висновок про відсутність підстав для відводу, оскільки вони зводяться до незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді.

Згідно частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги, з урахуванням необхідності врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року по справі № 755/14304/19 (провадження № 61-13059св20) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2021 року по справі № 206/5355/18 (провадження № 61-6714св20) не дають підстав для висновку, що судові рішення в оскарженій частині ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, судові рішення в оскарженій частині без змін.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, а судові рішення в оскарженій частині залишені без змін, то судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на особу, яка подала касаційну скаргу.

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 заявив клопотання про розподіл витрат на правову допомогу та надав документи на підтвердження понесення ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, а саме договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт, квитанція до прибуткового касового ордеру про сплату ОСОБА_2 3 000,00 грн за надання правової допомоги.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15, провадження № 14-280цс18).

Тому на ОСОБА_4 , яка клопотання про зменшення розмір витрат на правничу допомогу не подавала, покладаються судові витрати ОСОБА_2 на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції у розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка підписана представником ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 липня 2020 року, ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними дій Валківської міської ради Харківської області та зобов`язання Валківської міської ради Харківської області відновити реєстрацію місця проживання залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3 000,00 грн судових витрат.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук