Справа № 274/2699/21 Провадження № 2/0274/1166/21
УХВАЛА

10.06.2021 м.Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі - Суд), розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Большаковій Т.Б. у цивільній справі №274/2699/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки та припинення права власності на них,

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває цивільна справа №274/2699/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки та припинення права власності на них.

10.06.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Большакової Т.Б.

Заява обґрунтована тим, що Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області у складі судді Большакової Т.Б. 3.03.2021 було розглянуто справу № 274/5693/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, та винесено рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики було задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 156085,00 грн., 93651,00 грн відсоток за користування позикою та 2029,10 гри. інфляційних втрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 2517,65 грн. З огляду на це суддя Большакова Т.Б. може упереджено та в односторонньому порядку розглянути справу № 274/2699/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки та припинення права власності на них, оскільки інше рішення буде суперечити рішенню судді Большакової Т.Б. по справі № 274/5693/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Зазначає, що односторонній та упереджений розгляд справи № 274/2699/21 суддею Большаковою Т.Б. вже вбачається з ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.04.2021 року, якою було задоволено заяву представника позивача ОСОБА_2 та накладено арешт на житловий будинок та земельну ділянку, які належать на праві власності ОСОБА_4 . Враховуючи вказане, у ОСОБА_1 є підозра в упередженості судді та зацікавленості при розгляді зазначеної справи, що є, на її думку підставою для відводу такого судді.

Оцінивши доводи заяви, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відсутність підстав для задоволення заяви із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Судом не встановлено, що наведені відповідачем обставини свідчать про наявність наведених вище підстав, які є підставою для відводу судді.

Аналізуючи зміст заяви відповідача можна дійти висновку про те, що заявляючи відвід остання, фактично, виразила свою незгоду з ухвалою про забезпечення позову у цій справі та рішенням, яке було прийнято суддею Большаковою Т.Б. у справі № 274/5693/20, де останння була відповідачем.

У зв`язку із цим слід наголосити, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Водночас, варто зазначити, що суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15 липня 2010 року ЄСПЛ зазначив, що «відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності».

З зазначеного слідує, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

В контексті наведеного суд відмічає, що факт незгоди стороною з процесуальними діями судді не є тією підставою, що викликає сумніви в упередженості судді.

Частинами 2, 3 статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ознайомившись із мотивами заяви про відвід, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, оскільки зазначені заявником обставини не є підставами для відводу.

Зважаючи на те, що заява про відвід подана за три робочі дні до судового засідання, суд вважає за необхідне вирішення питання про відвід судді Большакової Т.Б. передати на розгляд іншому судді у відповідності до вимог ч.1 ст.33 та ч.3 ст.40 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

постановив:

Визнати необгрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Большакової Тетяни Борисівни в цивільній справі №274/2699/21.

Цивільну справу №274/2699/21 передати до канцелярії суду для вирішення відводу у відповідності до вимог ч.3 ст. 40 та ч.1 ст. 33 ЦПК України .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Большакова