Справа № 266/1979/21
Провадженя№ 2/266/691/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2021 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним,
Ухвалою судді від 28.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.
Позивач ОСОБА_1 надала заяву в якій просила справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також надали до суду заяви, в яких просили справу розглянути без їх участі, заявлені вимоги позивача визнали у повному обсязі.
Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).
Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Вивчивши матеріали справи, слід прийти до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п.14 біржового контракту, він укладений на біржі відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» і останній не підлягав нотаріальному посвідченню. (а.с.10).
Як вбачається з реєстраційного свідоцтва, виданого Маріупольським БТІ, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі біржового контракту №2448 від 25.03.1999 року (а.с.11).
З копій квитанції на оплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що ОСОБА_1 регулярно здійснює оплату послуг за зазначеною адресою (а.с.34-37).
З висновку ПП «Капітал Експерт» про вартість майна випливає, що ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 25.05.2021 року становить 327540 грн. (а.с.38).
Відповідно до ст.227 ЦК УРСР від 18 липня 1963 р., який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
З матеріалів справи встановлено, що договір купівлі-продажу спірного нежилого приміщення, нотаріально посвідчений не був.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР від 18 липня 1963 р. нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.
Згідно частини 2 ст.47 ЦК УРСР від 18 липня 1963 р., який діяв на час укладення угоди купівлі-продажу спірної нерухомості, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.04.1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (із змінами згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 25.05.98 року № 15), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.
В ст.224 ЦК УРСР від 18 липня 1963 р. зазначено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Позивач вважала, що укладений договір є законним, оскільки згідно ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року № 1956-XII «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягають. Проте нещодавно позивач дізналась, що укладений між нею та відповідачами договір потребує обов`язкового нотаріального посвідчення.
Згідно п. 1.1, п. 1.7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, який діє з 7 березня 2012 року, правочини щодо відчуження майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Крім того, згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Судом встановлено, що договір не був посвідчений нотаріально, оскільки на момент його укладення, згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог ст.227 ЦК УРСР 1963 р.
Вище приведені обставини, дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнає дійсним правочин, біржовий контракт (договір купівлі-продажу) №2448 від 25.03.1999 року.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 6, 12, 77-81, 206, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст.16, 220, 328, 334, 657 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним правочин договір купівлі-продажу нерухомого майна від 25.03.1999 року за №2448 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 92,9 кв.м., житловою площею 54.6 кв.м., укладений біржовим контрактом на Азовській універсальній товарній біржі м. Маріуполя Донецької області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Д.Г. Пантелєєв