Справа № 212/8567/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"08" червня 2021 р. м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
Головуючого судді - Кодрян Л.І.
за участю секретаря судового засідання Титаренко Л.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Апостолове цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,-
Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 4 950 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 31.07.2018 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5127315. Згідно умов договору забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ», реєстраційний № НОМЕР_1 .
14.05.2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю вищезазначеного забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Subaru», реєстраційний № НОМЕР_2 . Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 26.07.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Вказана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили у встановлений строк.
Вказує, що 12.09.2019 року власниця транспортного засобу «Subaru», реєстраційний № НОМЕР_2 , звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування, а також надала всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування.
12.09.2019 року між позивачем та власницею транспортного засобу «Subaru», реєстраційний № НОМЕР_2 , було укладено угоду про розмір страхового відшкодування, відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди про те, що розмір страхового відшкодування становить 4950,00 грн.
Зазначає, що 18.09.2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було складено страховий акт і розрахунок страхового відшкодування, на підставі яких була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 4950,00 грн. на користь власника транспортного засобу «Subaru», реєстраційний № НОМЕР_2 .
Вказує, що Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за заподіяння збитків.
10 грудня 2019 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, проте жодної виплати на користь страхової компанії ОСОБА_1 не здійснив.
Посилаючись на норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Цивільного кодексу України, позивач вважає, що існують правові підстави для задоволення позову.
Ухвалою суду від 29.03.2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника ТДВ СК «Альфа-Гарант», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судові засідання неодноразово не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чиномв порядку, передбаченому положеннями ст.129-131 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суду не повідомив (а.с.72, 76, 77).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому, ураховуючи вищевказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази, що є у матеріалах справи, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 31.07.2018 року між ОСОБА_1 та ТДВ СК «Альфа-Гарант» укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5127315 від 31.07.2018 року, згідно якого було застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв транспортного засобу марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , строк дії з 01.08.2018 року до 31.07.2019 року (а.с.16).
Як вбачається з постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.07.2019 року, 14 травня 2019 року о 21 годині 20 хвилини, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 на регульованому перехресті вул. Кресівська - мкрн. 4 Зарічний був неуважним під час початку та зміни напрямку руху керованого ним транспортного засобу, не переконався у безпечності маневру для інших учасників руху не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Субару», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 який рухався ліворуч. Внаслідок зіткнення автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б,10.1,13.1 ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП та цього ж дня, 14 травня 2019 року будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди за обставинами, викладеними вище залишив місце пригоди. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення зі ст. 122-4 КУпАП. Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП (а.с.17-20).
За змістом ч.ч. 4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, винуватість відповідача ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та факт залишення місце дорожньо-транспортної пригоди доказуванню не підлягають.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
У відповідності до положення п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно п. 35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Відповідно до п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого встановлено, що ДТП сталося 14 травня 2019 року о 21 год.20 хв., транспортним засобом «Subaru», реєстраційний № НОМЕР_2 , керував ОСОБА_3 , посвідчення водія НОМЕР_3 , транспортним засобом ВАЗ 2103, реєстраційний № НОМЕР_1 керував ОСОБА_1 (а.с. 21-22).
12.09.2019 року власниця транспортного засобу «Subaru», реєстраційний № НОМЕР_2 ОСОБА_4 звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування, в якій виплату страхового відшкодування просить сплатити на реквізити ФОП ОСОБА_5 (а.с.23).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу «Subaru», реєстраційний № НОМЕР_2 є ОСОБА_4 (а.с.24).
Відповідно до Угоди про розмір страхового відшкодування від 12.09.2019 року укладеної між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_4 , сторони досягли згоди, що розмір страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 14.05.2019 року складає 6950 грн., розмір страхового відшкодування з вирахуванням франшизи в розмірі 2000 грн. за полісом АМ/5127315 становить 4950 грн. Страхове відшкодування буде перераховане на реквізити ФОП ОСОБА_5 (а.с.33).
Відповідно до страхового акту № ЦВ/19/4241, розрахунку страхового відшкодування згідно Угоди, сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи становить 4950, 00 грн. ( а.с.34,35).
Як вбачається з копії платіжного доручення №3268 від 17.09.2019 року на реквізити ФОП ОСОБА_5 виплачено страхове відшкодування ОСОБА_4 , згідно страхового акту ЦВ/19/4241 за договором страхування АМ5127315 у сумі 4950 грн. (а.с.36).
Враховуючи договір страхування серії № АМ-5127315 від 31.07.2018 року між ОСОБА_1 та ТДВ СК «Альфа-Гарант», страхова компанія ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулася до ОСОБА_1 з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за № 5908 від 10.12.2019 року (а.с.38-39).
За таких обставин, враховуючи, що відповідач залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тому виплачене позивачем страхове відшкодування на користь потерпілої особи, власника транспортного засобу «Subaru», реєстраційний № НОМЕР_2 , підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 4950,00 грн.
Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,12, 13, 76-81, 89, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СуддяЛ. І. Кодрян