Справа № 703/2642/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань Бондаренко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини

встановив:

07 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання її як дружини до досягнення трирічного віку дитини, а також понесені нею судові витрати.

Позов обґрунтовує тим, що з серпня 2017 року по березень 2020 року перебували у цивільному шлюбі та проживали разом. Від вказаного шлюбу мають спільну малолітню дитину, доньку ОСОБА_3 , 2019 року народження. Спільна з відповідачем дитина перебуває на повному її утриманні, оскільки відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги не надає. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання як на дружину, у якої проживає дитина, так як є працездатним та працює. Вона не може на даний час працювати, так як доглядає за дитиною, джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною не має, в зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 21 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та відповідача встановлено строку для подання до суду відзиву на позовну заяву.

У визначений вищевказаною ухвалою судді строк відповідач ОСОБА_2 направив на адресу суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідно до якого, він заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 через відсутність в позовній заяві конкретної вимоги щодо розміру аліментів, які позивач просить з нього стягнути на її утримання до досягнення сином трирічного віку, а також не визначено спосіб стягнення аліментів, що передбачено СК України. В позовній заяві вказані норми СК України щодо стягнення аліментів на утримання дружини, але з позивачем він не перебував у шлюбі. Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

До закінчення підготовчого судового засідання позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненою позовною заявою, в якій змінила предмет позову та просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання як дружини до досягнення трирічного віку дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Вказана уточнена позовна заява направлена на адресу відповідача, що підтверджується копією квитанції ЧД АТ «Укрпошта» (а.с.31).

Відзиву чи заперечення на уточнену позовну заява відповідачем до суду не направлено.

Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, врахувавши позицію сторін, яка викладена в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони з серпня 2017 року по березень 2020 року проживали однією сім`єю та перебували у цивільному шлюбі. Від вказаних шлюбних відносин мають малолітню дитину, сина ОСОБА_3 , 2019 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.5).

Згідно копії довідки №123321, виданої квартальним комітетом №8 Смілянської міської ради 01 серпня 2020 року, ОСОБА_1 проживає разом зі своїм сином ОСОБА_4 , 2019 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідно до довідки №16-11/1525, виданої Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Смілянської міської ради 17 серпня 2020 року, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12).

Доказів проживання відповідача спільно з дитиною, перебування на утриманні відповідача неповнолітніх дітей, сплати останнім аліментів, стягнень з відповідача за виконавчими документами, а також неможливість надавати зазначену позивачем матеріальну допомогу, матеріали цивільної справи не містять та позивачем не надані.

Як вбачається з позовної заяви та не заперечується відповідачем, у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе, при цьому відповідач є здоровим молодим чоловіком, який працезданий та працює.

У добровільному порядку питання щодо утримання позивача відповідачем до досягнення їхньою дитиною трьох років останніми не вирішено.

Відповідно до ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, законодавством України передбачено право жінки-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає спільна з чоловіком дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить жінці-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому, чинним законодавством України не передбачено можливість стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі, не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги позивача, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача аліменти на утримання останньої у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.

Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок.

Також, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Так, позивачем, на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу, надано: договір на надання юридичних послуг від 07 серпня 2020 року; акт виконаних робіт від 07 серпня 2020 року, згідно Договору на надання правової допомоги; квитанцію №б/н від 07 серпня 2020 року (а.с.7, 8, 9).

Відповідно до Договору на юридичних послуг від 07 серпня 2020 року, укладеного між адвокатом Райновим Г.С. та ОСОБА_1 , клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнтові юридичну допомогу по вирішенню питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини (а.с.8).

Отже, вищевказаним договором визначено конкретний обсяг надання адвокатом юридичних послуг ОСОБА_1 , які зводяться виключно до вирішення питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини, при цьому повноваження адвоката на вирішення будь-яких інших питань, зокрема, вирішення питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини, не передбачені.

Таким чином, позивачем не надано доказів укладення договору про надання правничої допомоги, яким вона уповноважила адвоката, зокрема, на виконання робіт (надання послуг) щодо складання від її імені позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дружини та їх домовленості щодо визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті, адвокатові за надані послуги у вищевказаній частині.

Акт виконаних робіт від 07 серпня 2020 року, згідно Договору на надання правової допомоги, та квитанція №б/н від 07 серпня 2020 року, за якими адвокат Райнов Г.С. виконав певний обсяг робіт на підставі договору з ОСОБА_1 та остання сплатила адвокату 1000 гривень за вказану роботу, без надання позивачем договору про надання правничої допомоги у даній справі, укладеного з адвокатом Райновим Г.С., не є підставою для визнання вищевказаної суми витратами, які понесла позивач на отримання правничої допомоги у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходиться підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правничої допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.80, 84, 91 СК України, ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 133, 137, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 07 серпня 2020 року, і до досягнення дитиною, сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь понесених судових витрат на правничу допомогу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Головуючий Т.В. Ігнатенко