Справа № 594/398/21
Провадження №2/594/232/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить визнати останнього таким, що втратив право на користування належним їй на праві приватної власності домоволодінням по АДРЕСА_1 . Посилаючись на те, що відповідач був її чоловіком, проте подружнє життя у них не склалося і рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 13.05.2020 їх шлюб розірвано. Відповідач не проживає у належному її домоволодінні без поважних на те причин з січня 2020 по даний час. Їй потрібно оформити субсидію, однак факт реєстрації відповідача у належному її домоволодінні не дає можливості цього зробити. Отже, факт реєстрації відповідача у її будинку створює їй перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить їй на праві власності, а тому вона вимушена звернутися до суду.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 24 березня 2021 року, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 19.04.2021 о 09.00 год.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2021 року, закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 в зал судового засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибув повторно, звернувся з заявою в якій просить справу слухати за його відсутності. Позов визнає.

Третя особа ОСОБА_3 в зал судового засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача.

Дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 травня 2020 року, справа 594/559/20, розірвано.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія ААА №579140 від 09.12.1996, зареєстрованого в реєстрі за №2.2620, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить в рівних частинах, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться в селі Сапогів Борщівського району Тернопільської області.

Згідно довідка №301-21 від 09.03.2021, видане директором КП «Архів інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна», станом на 01.012013 в с.Сапогів Борщівського району Тернопільської області, Ѕ частина житлового будинку належить ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Пікуль Я.Є, зареєстрованого в реєстрі за №2.2620 (спадкова справа №342), та зареєстрованого Борщівським РБТІ від 27.12.1996 за Р №187 в реєстровій кризі за №22.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з довідки №98 від 12.03.2021, виданої Борщівською міською радою та акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 №31/02-15 від 12.03.2021, до складу сім`ї зареєстрованих по АДРЕСА_1 входить син ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_5 . Зареєстрований також ОСОБА_2 , однак не проживає за даною адресою з 14.01.2020.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні не здобуто доказів, які давали б суду підстави вважати поважними причини відсутності відповідача ОСОБА_2 за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, відповідач ОСОБА_2 відсутній по місцю постійного проживання понад один рік без поважних причин, його реєстрація в домоволодінні, частина якого належить позивачу, створює певні перешкоди в реалізації її прав, як власника, відповідач визнав позов, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 , що належить позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

На підставі ст.41 Конституції України, ч.1 ст.317, ст.319, 321, 383, ч.1 ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, ч.4 ст.64, ч.ч.1,4 ст. 156 ЖК України та керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279,280, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 , власниками якого є в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд до Тернопільського апеляційного суду з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10 червня 2021 року.

Головуючий Чир П.В.