Справа №477/1254/20
Провадження №2-з/477/26/21
УХВАЛА

07 червня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., за участі секретаря судових засідань Тристан В.О., представника позивача адвоката Костенюк М.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Кировчанка» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

09 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду з позовною заявою до СТ «Кировчанка», в якій просила визнати незаконними дії СТ «Кировчанка», які виразились у незаконному припиненні електропостачання до садового будинку та зобов`язати СТ «Кировчанка» поновити електропостачання.

Ухвалою судді від 13 липня 2020 року провадження у справі відкрито та призначене підготовче судове, яке неодноразово відкладалось за заявами сторін через несвоєчасність отримання ними відзиву, заперечень на відзив та пояснень на заперечення, а також через неможливість з технічних причин провести судове засідання в режимі відеоконференції за заявою позивача.

Ухвалою суду від 04 березня 2021 року підготовче провадження у справі закрите та справа призначена до судового розгляду.

27 квітня 2021 року, під час перебування головуючої судді у відпустці, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом зобов`язання СТ «Кировчанка» відновити електропостачання до садового будинку АДРЕСА_1 , та заборонити відповідачу вчиняти дії щодо припинення електропостачання до вказаного садового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Заява обґрунтована тим, що починаючи з 24 квітня 2020 року відбувається реальна загроза заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та третіх осіб, оскільки позивач фактично майже рік перебуває без електроенергії, що призводить до неможливості належним чином користуватися житлом та електропобутовими приладами, створює дискомфорт у середовищі існування позивача та третіх осіб і неможливість проживання у належному майні, до ухвалення рішення в справі, що в подальшому у разі задоволення позову призведе до неможливості повного відновлення прав та законних інтересів позивача, що порушені в результаті відключення будинку від електропостачання за весь період часу розгляду судом даної справи.

Викликана в порядку ст.153 ЦПК України для надання пояснень позивач ОСОБА_1 не з`явилася, направила свого представника - адвоката Костенюк М.В., яка пояснила, що ОСОБА_1 проживає у м.Києві, але на даній ділянці є насадження, які слід поливати. Звернулася з даною заявою майже через рік після подання позову, оскільки раніше користувалася електроенергією, через подовжувач у сусідів.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1статті 150 ЦПК України передбачає такі види забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У пункті 4 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до СТ «Кировчанка» та просила визнати незаконними дії СТ «Кировчанка» з відключення від електричної мережі садового будинку, та зобов`язати СТ «Кировчанка» поновити електропостачання до вказаного будинку з господарськими будівлями і спорудами.

У заяві про забезпечення позову позивачка просила відновити електропостачання до належного їй на праві власності садового будинку АДРЕСА_1 , та заборонити відповідачу вчиняти дії щодо припинення електропостачання до вказаного садового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачки зазначала, що метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивачки, які тривалий час порушуються відповідачем, а невжиття заходів забезпечення позову ускладнить ефективний захист порушених прав позивачки.

Суд зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

У частині 10 статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З урахуванням викладеного, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки позивач просить забезпечити позов шляхом зобов`язання СТ «Кировчанка» відновити електропостачання до садового будинку, що фактично є задоволенням позовних вимог до вирішення спору по суті.

Керуючись статями 151, 153, 258-260, 268 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складений 11 червня 2021 року.

Суддя А.А. Саукова