ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
1 лютого 2021 року м. Чернівці
справа № 727/5485/20
провадження 22-з/822/14/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Перепелюк І. Б.
суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.
секретар Скрипка С.В.
розглянувши заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного Агенства автомобільних доріг України, Служби Автомобільних доріг у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державного агентства автомобільних доріг України, Служби автомобільних доріг у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 12 листопада 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з Служби Автомобільних доріг у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 17819 ( сімнадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять ) грн. з відрахуванням з цієї суми при її виплаті належних до сплати податків та обов`язкових платежів.

Стягнуто з Служби Автомобільних доріг у Чернівецькій області на користь держави судовий збір в сумі 2102 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 12 листопада 2020 року в частині відмови у задоволені позову скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного агентства автомобільних доріг України, Служби автомобільних доріг у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Державного агентства автомобільних доріг України №176-к від 28.05.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Служби автомобільних доріг у Чернівецькій області за згодою сторін згідно п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Служби автомобільних доріг у Чернівецькій області.

Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Чернівецькій області середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 238774,60грн. з відрахуванням з цієї суми належних до сплати податків та обов`язкових платежів.

Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Чернівецькій області на користь Держави судовий збір в розмірі 8071,38грн.

Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та в частині стягнення середнього заробітку в межах платежів за один місяць.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

14 січня 2021 року ОСОБА_2 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 , подала заяву про ухвалення додаткового рішення через систему «Електронний суд», в якій просила ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи 17 листопада 2020 року ОСОБА_2 подала клопотання в суд першої інстанції про стягнення судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 грудня 2020 року в задоволені заяви представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 грудня 2020 року про відмову в ухваленні додаткового рішення скасовано та ухвалено постанову, якою заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Служби Автомобільних доріг у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 930 грн.96 коп. за надання правничої допомоги в суді першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1ст.269 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Апеляційним судом встановлено, що обсяг наданих послуг та розмір витрат понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, яку надавала адвокат Бартусевич В.М., підтверджується ордером серії СЕ №1008572 від 01.07.2020 року; договором про надання професійної правничої допомоги від 23 червня 2020 року; додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги від 23 червня 2020 року; актом приймання - передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги та додатковій угоді до договору від 23.06.2020 року; квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 16.11.2020 року про оплату ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в розмірі 10800 грн.

З п.4.1 договору про надання правової допомоги від 23.06.2020 року вбачається, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару, розмір гонорару, розмір якого окремо погоджується між сторонами.

Додатковою угодою №1 до договору про надання правової домоги від 23.06.2020 року визначено, що погодинна оплата праці; 1 год. (представницво, консультації ознайомлення з матеріалами справи) складає 800 грн; вивчення судової практики по подібним справам та узгодження правової позиції складає 1 год -800 грн; складання позовної заяви , заперечень, заяв, клопотань та інших документів по справі складає 1 год. -800 грн; участь в судовому засіданні, в тому числі з врахуванням часу, витраченого на дорогу та очікування розгляду справи, складає 1 год.- 800 грн.

Згідно акту прийняття передачі наданих послуг, виконуючи умови договору адвокат надав, а ОСОБА_1 прийняв зазначені вище послуги сукупною вартістю 10 800 грн., які були сплачені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 згідно квитанції від 16.11.2020 року.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, що в сукупності свідчить про надання послуг і не потребує деталізації.

За наведених обставин та з урахуванням норм п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_2 про стягнення судових витрат виходячи з відсоткового відношення до задоволених вимог.

Так, апеляційним судом позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Заперечення відповідачів не містять належних спростувань отриманих правових послуг, а розмір понесених витрат відповідає категорії справи та складності спору.

Отже, з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України слід стягнути з Служби Автомобільних доріг у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 9 869,04 грн, враховуючи, що Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28 січня 2021 року стягнуто 930,96грн. цих витрат.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду заяви

Враховуючи зазначені обставини, слід постановити додаткове судове рішення про стягнення з Служби Автомобільних доріг у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 витрат в сумі 9 869,04грн. за надання правничої допомоги в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 368, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути з Служби Автомобільних доріг у Чернівецькій області 9 869 (дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) грн. 04грн. за надання правничої допомоги в суді першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанської

І.Н. Лисак