ЄУН № 336/7585/20
пр. № 2/336/1182/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

02 червня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ «КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказавши, що між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 було укладено договір про надання банківських послуг від 29.08.2006 року, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач карткою скористався, отримавши кошти, але умови договору не виконав, грошові кошти не повернув. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Оскільки спадкоємці померлого ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , та прийняли спадщину, просять стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за договором про надання банківських послуг від 29.08.2006 року в сумі 13918,67 гривень та судові витрати.

Ухвалою суду від 12.01.2021 року було відкрите провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 02.06.2021 року клопотання позивача про витребування доказів залишено без задоволення.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наданих доказів, не заперечував проти винесення заочного рішення суду.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи двічі повідомлялись судовими повістками, направленими за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у наданий судом строк своїм правом подання до суду заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву не скористались, відзивів на позов не подали, будь-яких клопотань та заяв від відповідачів подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

29.08.2006 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів. Відповідно до укладеного договору ОСОБА_3 отримав кредитну картку з встановленим лімітом, якою згодом скористався, зобов`язавшись щомісяця сплачувати банку ануїтетними платежами грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших платежів згідно умов договору.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, ОСОБА_3 належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на дату смерті позичальника ОСОБА_3 , тобто на 17.11.2018 року виникла заборгованість в загальній сумі 13918,67 гривень, з яких 3718,37 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту, 10200,30 гривень пені.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 21.11.2018 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

23.03.2020 року АТ «КБ «ПриватБанк» направило до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України.

16.04.2020 року нотаріус П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори надала повідомлення про те, що заява-претензія кредитора до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за вихідним № SAMDN3906 від 23.03.2020 року, надійшла 14.04.2020 року та зареєстрована за №404 (вхідний №1731/02-14/144-2019) та приєднано до спадкової справи 144 за 2019 рік. Згідно зі ст. 1281, 1282 ЦК України, спадкоємці були попереджені про необхідність задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Доказів того, що спадкоємці звертались до нотаріуса П`ятої ЗДНК для отримання спадщини не надано.

12.06.2020 року АТ «КБ «ПриватБанк» направило ОСОБА_1 та ОСОБА_2 листи-претензії з вимогою сплати заборгованість в сумі 13918,67 гривень.

Відомостей про отримання відповідей немає.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про витребування було залишено без задоволення у зв`язку з його необґрунтованістю, при цьому позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог шляхом надання доказів є однією з основних засад судочинства (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з Постановою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 755/7730/16-ц (№ 61-2935св18), при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Позивач вказував, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_3 , проживали на момент смерті спадкодавця разом із ним та прийняли спадщину в такий спосіб.

Водночас будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин позивачем не надано, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідачі є родичами або членами сім?ї ОСОБА_3 , не зазначено ступеню спорідненості відповідачів із спадкодавцем та, відповідно, не зрозуміло до якої черги спадкоємців за законом такі особи відносяться у разі, якщо вони є спадкоємцями.

За таких обставин позивачем не доведено, що відповідачі прийняли спадщину в установленому законом порядку.

Крім того, як вказує ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 21 серпня 2019 року у справі № 320/6489/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 333/2129/17, за змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. При цьому відповідальність спадкоємця обмежена вартістю отриманого у спадок майна.

Натомість позивачем не вказано обсягу спадщини та не надано доказів на підтвердження того, що вартість спадкового майна дорівнює або перевищує суму заявлених вимог.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_3 , що такі особи є спадкоємцями першої черги та прийняли спадщину у порядку, передбаченому чинним законодавством, а вартість успадкованого ним майна дорівнює або перевищує суму зобов?язань ОСОБА_3 за договором від 29.08.2006 року, тож підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», яке зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 10.06.2021 року