ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6432/21 Справа № 216/1858/21 Суддя у 1-й інстанції - Сидорак В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

11 червня 2021 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М., ознайомившись із апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року, якою повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Органу місцевого самоврядування в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Органу місцевого самоврядування в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про відшкодування шкоди. Визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із рішенням суду представник позивача ОСОБА_2 24 травня 2021 року подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу на зазначену вище ухвалу суду, яка не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, оскільки не відповідає вимогам ст.356 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Як видно з матеріалів справи, оскаржуване представником позивача судове рішення ухвалено 15 квітня 2021 року, апеляційна скарга подана скаржником 24 травня 2021 року, тобто апеляційна скарга подана з пропуском встановленого законом процесуального строку, при цьому скаржник не порушує питання про поновлення пропущеного процесуального строку, посилаючись на дату отримання ухвали 19 травня 2021 року, що підтверджується, як зазначає ОСОБА_2 відповідним поштовим повідомлення про вручення ОСОБА_1 рекомендованого листа №375, яке знаходиться в матеріалах справи (а.с.14 зворот).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалів часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана із значним пропуском строку та в ній не зазначені поважні причини, які перешкоджали стороні оскаржити рішення суду у встановлені законом строки, подану апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати скаржнику строк для подачі клопотання про поновлення строку з обґрунтуванням причин пропуску процесуального строку та наданням доказів дати отримання ухвали на які посилається скаржник, оскільки матеріали справи не містять відомостей про дату отримання позивачем копії ухвали.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для усунення зазначених недоліків та роз`яснити скаржнику, що у разі, якщо не буде подано клопотання про поновлення строку або підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнанні неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст.185, 356, 357 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року, якою повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Органу місцевого самоврядування в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про відшкодування шкоди, залишити без руху, для чого надати строк, який не може перевищувати десяти днів з дати отримання копії ухвали, для усунення названих вище недоліків.

Попередити скаржника, що на випадок невиконання даної ухвали в установлений строк, у разі, якщо не буде подано клопотання про поновлення строку з наданням доказів про дату отримання оскаржуваного судового рішення, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.М. Бондар