Провадження № 2/193/54/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 лютого 2021 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кащук Д.А.,
за участю секретаря Ратушній В.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Мудраченко Віктора Михайловича , який представляє інтереси позивача ОСОБА_2 , до Селянського фермерського господарства "Олександро-Володимирівське" в особі голови Демченко Олени Юріївни про стягнення заборгованості орендної плати за використання земельної ділянки (паю) та стягнення пені за невнесення орендної плати, -
Представник позивача Мудраченко Віктор Михайлович , який представляє інтереси позивача ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до Селянського фермерського господарства "Олександро-Володимирівське" в особі голови Демченко Олени Юріївни про стягнення заборгованості орендної плати за використання земельної ділянки (паю) та стягнення пені за невнесення орендної плати.
28 грудня 2011 року між ОСОБА_2 - та Селянським фермерським господарством «Олександро-Володимирівське» було укладено договір оренди земельної ділянки № б/н, відповідно якого, ОСОБА_2 , як орендодавець надала в строкове, платне користування земельну ділянку площею 8,220 га, на строк 5 років.
Відповідно п. 9 Договору оренди земельної ділянки № б/н від 28 грудня 2011 року орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Згідно п. 11 Договору оренди земельної ділянки № б/н від 28 грудня 2011 року Орендна плата вноситься в такі строки: - грошова один раз на рік до 20 числа першого за звітнім роком місяця.
Крім цього відповідно п. 14 договору оренди земельної ділянки від 28.12.2011 року у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення.
В зв`язку з некоректним ставленням відповідача до договірних відносин, в серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Селянського фермерського господарства «Олександро-Володимирівське», про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та повернення земельної ділянки.
Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року позов було задоволено. Визнано договір оренди земельної ділянки від 28.12.2011 року, зареєстрований у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області 19.03.2012, № запису 001067, укладений між ОСОБА_2 та СФГ «Олександро-Володимирівське» недійсним та зобов`язано СФГ «Олександро- Володимирівське» повернути земельну ділянку ОСОБА_2 ..

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2020 року по цивільній справі № 193/872/17 апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства «Олександро-Володимирівське» задоволено частково.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року скасовано та постановлено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Селянського фермерського господарства «Олександро-Володимирівське» задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 8,220 га, що розташована на території Софіївської селищної ради Дніпропетровської області, який укладено 28.12.2011 року між ОСОБА_2 та Селянським фермерським господарством «Олександро-Володимирівське» та зареєстроване у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області 19.03.2012, № запису 001067.

За період 2018-2019 р.р., коли розглядалась цивільна справа в суді першої та апеляційної інстанцій, земельна ділянка відповідно договору оренди, від 28.12.2011 року знаходилась в користуванні Селянського фермерського господарства «Олександро- Володимирівське» і даним господарством не була виплачена ОСОБА_2 як орендодавцю орендна плата за вказані роки оренди в розмірі 3%, від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що передбачено п. 9 вказаного Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2011 року.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 213095,86 гривень, орендна щорічна плата складає 6 392,88 гривень, за 2018-2019 р.р складає 12 785,76 гривень.

11 квітня 2019 року позивачем на адресу СФГ «Олександро-Володимирівське» направлялася заява з проханням провести розрахунок за оренду землі за 2018 рік, але заява була проігнорована, а орендна плата не виплачена.

23 червня 2020 року ОСОБА_2 повторно було направлено замовленого листа відповідачу СФГ «Олександро-Володимирівське» з проханням провести розрахунок за оренду землі за 2018-2019 роки, але заява була проігнорована, а орендна плата не виплачена.

Відповідальність за прострочення зобов`язання настає з 20 числа першого за звітнім роком місяця тобі ж з 20 січня 2019 року за 2018 рік оренди та з 20 січня 2020 року за 2019 рік оренди ( згідно розрахунку та заявлених вимог позивача) до 14.05.2020 року, вступу постанови Дніпровського апеляційного суду в силу.

За період з 20.01.2019 рік по 14.05.2020 рік (вступ в силу постанови Дніпровського апеляційного суду) пеня, передбачена п. 14 договору складає : 336.26 гривень із розрахунку: сума заборгованості по орендній платі 12 785,76 грн. х 02 % пені х 480 днів = 336.26 гривень.

Три відсотки річних за вказаний період внаслідок прострочення виплати орендної плати становлять: 12 785 грн. 76 коп. х 3% : 365 х 480 днів = 504.00 грн.

Інфляційні втрати за цей період складають: ( виходячи з індексів інфляції 100.5x100.9x101.0x100.7x99.5x99.4x99.7x100.7x100.7x100.1x99.8x100.2x99.7x100.8x100.8= 584,68 грн.

Отже, за договором оренди від 28.12.2011 року відповідач повинен сплатити позивачці заборгованість по орендній платі за 2018-2019 роки в сумі 12785,76 грн.; пеню за прострочення виплати орендної плати згідно умов договору в розмірі 336,26 грн., три відсотки річних ( в межах заявлених вимог по 14.05.2020 рік) 504,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 584,68 грн., а всього в розмірі 14210.07 грн.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з СФГ «Олександро- Володимирівське», Код на користь ОСОБА_2 , ІПН № НОМЕР_1 , заборгованість по орендній платі за 2018-2019 роки в сумі 12785,76 гривень, пеню за прострочення виплати орендної плати згідно умов договору в розмірі 336,26 гривень, три відсотки річних ( в межах заявлених вимог по 14.05.2020 рік) 504,00 гривень, інфляційні втрати у розмірі 584,68 гривень, а всього в розмірі 14 210,07 гривень; стягнути з Селянського фермерського господарства «Олександро- Володимирівське» на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати у справі в розмірі 840,80 гривень за сплату судового збору; стягнути з Селянського фермерського господарства «Олександро- Володимирівське» на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 4600 гривень.

В судове засідання позивач не з`явилась. Представник позивача в судове засідання теж не з`явився, надав заяву та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, надає згоду на проведення заочного розгляду справи на підставі наявних матеріалів у справі.

Відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 ЦПК України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до положень ст. 2 Закону відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Судом встановлено, що відповідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії ДП № 097460 виданого 14 жовтня 2004 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації № 229-р від 14 травня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за № 19 - ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 8,220 гектарів, яка розташована на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області. Кадастровий номер земельної ділянки: -02-002- 0037 (а.с. 7).

28 грудня 2011 року між ОСОБА_2 - та Селянським фермерським господарством «Олександро-Володимирівське» було укладено договір оренди земельної ділянки № б/н, відповідно якого вона, як орендодавець надала в строкове, платне користування земельну ділянку площею 8,220 га, на строк 5 років, що підтверджується наявною копією договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2011 року та акту про передачу та прийом земельної ділянки від 20 березня 2012 року (а.с. 9-11).

Договір оренди земельної ділянки № б/н від 28 грудня 2011 року було зареєстровано у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області 19.03.2012, № запису 001067.

Відповідно п. 9 Договору оренди земельної ділянки № б/н від 28 грудня 2011 року орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно п. 11 Договору оренди земельної ділянки № б/н від 28 грудня 2011 року Орендна плата вноситься в такі строки: - грошова один раз на рік до 20 числа першого за звітнім роком місяця.

Крім цього відповідно п. 14 договору оренди земельної ділянки від 28.12.2011 року у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с 9,10).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2020 року по цивільній справі № 193/872/17 апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства «Олександро-Володимирівське» задоволено частково.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року скасовано та постановлено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Селянського фермерського господарства «Олександро-Володимирівське» задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 8,220га, що розташована на території Софіївської селищної ради Дніпропетровської області, який укладено 28.12.2011 року між ОСОБА_2 та Селянським фермерським господарством «Олександро-Володимирівське» та зареєстроване у відділі Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області 19.03.2012, № запису 001067 (а.с.12-15).

За період 2018-2019 р.р., коли розглядалась цивільна справа в суді першої та апеляційної інстанцій, земельна ділянка відповідно договору оренди, від 28.12.2011 року знаходилась в користуванні Селянського фермерського господарства «Олександро- Володимирівське», даним господарством не була ОСОБА_2 виплачена як орендодавцю орендна плата за вказані роки оренди в розмірі 3%, від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що передбачено п. 9 вказаного Договору оренди земельної ділянки від 28.12.2011 року.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 213095,86 гривень, орендна щорічна плата складає 6 392,88 гривень, за 2018-2019 р.р складає 12 785,76 гривень (а.с. 8).

ОСОБА_2 11 квітня 2019 року на адресу СФГ «Олександро-Володимирівське» направлялася заява з проханням провести розрахунок за оренду землі за 2018 рік, але заява була проігнорована, а орендна плата не виплачена (а.с. 15).

23 червня 2020 року повторно було направлено замовленого листа відповідачу СФГ «Олександро-Володимирівське» з проханням провести розрахунок за оренду землі за 2018-2019 роки, але заява була проігнорована, а орендна плата ОСОБА_2 не виплачена (а.с. 16-17).

Відповідальність за прострочення зобов`язання настає з 20 числа першого за звітнім роком місяця тобі ж з 20 січня 2019 року за 2018 рік оренди та з 20 січня 2020 року за 2019 рік оренди (згідно розрахунку та заявлених вимог позивача) до 14.05.2020 року, вступу постанови Дніпровського апеляційного суду в силу.

За період з 20.01.2019 рік по 14.05.2020 рік (вступ в силу постанови Дніпровського апеляційного суду) пеня, передбачена п. 14 договору складає : 336,26 гривень із розрахунку: сума заборгованості по орендній платі 12 785,76 грн. х 02 % пені х 480 днів = 336,26 гривень.

Три відсотки річних за вказаний період внаслідок прострочення виплати орендної плати становлять: 12 785 грн. 76 коп. х 3% : 365 х 480 днів = 504,00 грн.

Інфляційні втрати за цей період складають: (виходячи з індексів інфляції 100.5x100.9x101.0x100.7x99.5x99.4x99.7x100.7x100.7x100.1x99.8x100.2x99.7x100.8x100.8= 584,68 грн.

Відповідно п.25 Договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2011 року Орендодавець має право вимагати від Орендаря: своєчасного внесення орендної плати.

За невиконання або незалежне виконання договору, відповідно п.38 Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст.21 ЗК України: Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно із статтею 24 Закону України « Про орендну землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного- законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною другою статті 409 ЦК України встановлено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 35 Закону України «Про оренду землі» передбачено: спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Статтею 36 ЗУ «Про оренду землі» передбачено: у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Отже, за договором оренди від 28.12.2011 року відповідач повинен сплатити позивачці заборгованість по орендній платі за 2018-2019 роки в сумі 12785,76 грн.; пеню за прострочення виплати орендної плати згідно умов договору в розмірі 336,26 грн., три відсотки річних ( в межах заявлених вимог по 14.05.2020 рік) 504,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 584,68 грн., а всього в розмірі 14210,07 грн.

Відзив на позов із запереченнями проти позову та доказів на їх підтвердження відповідач не надав, позовні вимоги по суті не оспорив, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості орендної плати за використання земельної ділянки (паю) та стягнення пені за невнесення орендної плати підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Стаття 59 Конституції України гарантує, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 131- 2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пунктах 47, 48 Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Встановлено, що 14 липня 2020 року між ОСОБА_2 та адвокатом Мудраченко Віктором Михайловичем було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги адвоката. Повноваження адвоката Мудраченка В.М. підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №1145 від 13 березня 2003 року (а.с.23).

Згідно акту виконаних робіт від 15 липня 2020 року за договором від 14 липня 2020 року вбачається, що адвокатом Мудраченко В.М. виконано робіт:

-попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регламентує спірні правовідносини, кількість витраченого робочого часу 4 години, вартість однієї години 150,00 грн., що складає всього 600,00 грн.,

-підготовка правової позиції, збір документів - 1,5 години, вартість однієї години 600,00 грн., що складає всього 900,00 грн.,

-підготовка процесуальних документів - 4 години, вартість однієї години 500,00 грн., що складає всього 2000,00 грн.,

-судове представництво - 2 години, вартість однієї години 550,00 грн, що складає всього 1100,00 грн. (а.с. 21).

Оцінивши надані представником позивача матеріали в обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 4600,00 грн., враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, з врахуванням фактичного обсягу виконаних робіт, їх характеру та складності, суд вважає їх обґрунтованими в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274-276, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги представника позивача Мудраченко Віктора Михайловича , який представляє інтереси позивача ОСОБА_2 , до Селянського фермерського господарства "Олександро-Володимирівське" в особі голови Демченко Олени Юріївни про стягнення заборгованості орендної плати за використання земельної ділянки (паю) та стягнення пені за невнесення орендної плати, задовольнити повністю.

Стягнути з Селянського фермерського господарства «Олександро- Володимирівське», Код на користь ОСОБА_2 , ІПН № НОМЕР_1 , заборгованість по орендній платі за 2018-2019 роки в сумі 12785,76 гривень, пеню за прострочення виплати орендної плати згідно умов договору в розмірі 336,26 гривень, три відсотки річних ( в межах заявлених вимог по 14.05.2020 рік) 504,00 гривень, інфляційні втрати у розмірі 584,68 гривень, а всього в розмірі 14 210,07 гривень (чотирнадцять тисяч двісті десять гривень сім копійок).

Стягнути з Селянського фермерського господарства «Олександро- Володимирівське» на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати у справі в розмірі 840,80 гривень за сплату судового збору.

Стягнути з Селянського фермерського господарства «Олександро- Володимирівське» на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 4600,00 гривень.

Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.А. Кащук