Справа № 369/5815/21
Провадження № 2/369/4010/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

за участю секретаря Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Право та Гроші», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт Груп», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія « Право та Гроші», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт Груп», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, де просила суд:

визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 94,3 кв. м., житловою площею 46,7 кв. м., що був укладений 28 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Право та Гроші» (), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М.;

внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав власності на квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп» ();

визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 11.05.2021 р., відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія « Право та Гроші», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт Груп», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, та призначено справу до судового розгляду.

Разом з позовом представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, де просив суд:

накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 46,7 кв. м., загальною площею 94,3 кв. м;

заборонити будь-яким третім особам, у тому числі представникам ТОВ «ЮК «Право та Гроші» вчиняти будь-які дії щодо проникнення до квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 46,7 кв. м., загальною площею 94,3 кв. м.;

заборонити будь-яким третім особам, у тому числі представникам ТОВ «ЮК «Право та Гроші» проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 46,7 кв. м., загальною площею 94,3 кв. м.;

заборонити будь-яким третім особам, у тому числі представникам ТОВ «ЮК «Право та Гроші» вселятися в квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 46,7 кв. м., загальною площею 94,3 кв. м.;

заборонити будь-яким третім особам реєструватися в квартирі АДРЕСА_1 , жилою площею 46,7 кв. м., загальною площею 94,3 кв. м.;

заборонити спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання будь-яких третіх осіб в квартирі АДРЕСА_1 , жилою площею 46,7 кв. м., загальною площею 94,3 кв. м.;

заборонити спеціально уповноваженому органу вносити до

реєстраційного обліку відомості про зняття зареєстрованих осіб з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що 14 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОЛОКА» та ОСОБА_2 укладено договір про участь у фонді фінансування.

14 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання фінансового кредиту №КД-Ф37.

14 червня 2017 року між ТОВ «ФК «Фактор Груп» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки (майнових прав).

Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки, цей договір забезпечує у повному обсязі вимоги Іпотекодержателя за Договором про надання фінансового кредиту №КД-Ф37 від 14 червня 2017 року, укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, за умовами якого Іпотекодавець у строк до 14 червня 2032 року зобов`язується повернути Іпотекодержателю у повному обсязі отриману за кредитним договором суму кредиту у розмірі 1 048 616 (один мільйон сорок вісім тисяч шістсот шістнадцять) гривень 00 коп., сплатити нараховані відсотки за використання кредитних коштів із розрахунку 8% річних (у грошовому виразі 760 808 (сімсот шістдесят тисяч вісімсот вісім) гривень 80 коп.)

26 грудня 2017 року між позивачем та ТОВ «Альфа-Капітал- Інвест» («Забудовник») складено Акт №156-В2 прийняття-передачі об`єкта інвестування (квартира АДРЕСА_3 ), відповідно до якого забудовник передав, а довіритель прийняв наступний об`єкт інвестування (квартиру): поштова адреса об`єкта інвестування (квартири) - АДРЕСА_4 ; номер об`єкта інвестування (квартири) - 156 (сто п`ятдесят шість); поверх - 12 (дванадцять); кількість кімнат - 3 (три); загальна площа - 94,30 (дев`яносто чотири цілих тридцять сотих) кв.м.

26 грудня 2017 року ТОВ «ФК «ТОЛОКА» було видано ОСОБА_2 довідку про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування.

27 грудня 2017 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Холодницькою В.О. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38990426 від 27.12.2017 р. та внесено запис до Державного реєстру речових прав запис про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею: 94,3 кв.м., житлова площа: 46,7 кв.м, за ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.12.2017 р. №109248858.

Так, позивачу стало відомо про обставини того, що 28 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Право та Гроші» було укладено договір купівлі продажу квартири, а саме: квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 94,3 кв. м., житловою площею 46,7 кв. м., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М.

Заявник зазначає, що до ухвалення рішення по даній справі у зв`язку з незаконними діями відповідачів по справі, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮК «Право та Гроші» (покупець) може відчужити квартиру, яку відповідач 2 отримав на підставі договору купівлі- продажу майна, що наразі оскаржується в судовому порядку.

Так заявник вважає, що вид забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно відповідає позовним вимогам та обставинам справи, оскільки відповідач 1 відчужив відповідачу 2 незаконно квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 46,7 кв. м., загальною площею 94,3 кв. м, що належала позивачу на праві власності.

Зазначає, що у разі не накладення арешту на спірне майно, ТОВ «ЮК «Право та Гроші» будуть вчинятися дії, пов`язані з реалізацією майна, набутого ним без достатніх правових підстав, що призведе до порушення прав та законних інтересів позивача та принципів, встановлених ст. ст. 30, 41 Конституції України, п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі наведеного, представник позивача просить заяву задовольнити.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на ч. 3ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь нього, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предметом спору є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності, яке позивач просить обтяжити.

Відповідно до доданих до позовної заяви роздруківки інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 251357056 - квартира, на яку просить накласти арешт та заборону позивач, зареєстровані на праві власності за відповідачем, що дає їй можливість на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, в тому числі й відчужувати його.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору, по суті, не призведе до обмеження прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача, заявлені позивачем заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими нею позовними вимогами.

Разом з тим, розглядаючи питання про встановлення заборони будь-яким третім особам, у тому числі представникам ТОВ «ЮК «Право та Гроші» вчиняти будь-які дії щодо проникнення до квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 46,7 кв. м., загальною площею 94,3 кв. м.; заборони будь-яким третім особам, у тому числі представникам ТОВ «ЮК «Право та Гроші» проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 46,7 кв. м., загальною площею 94,3 кв. м.; заборони будь-яким третім особам, у тому числі представникам ТОВ «ЮК «Право та Гроші» вселятися в квартиру АДРЕСА_1 , жилою площею 46,7 кв. м., загальною площею 94,3 кв. м.; заборони будь-яким третім особам реєструватися в квартирі АДРЕСА_1 , жилою площею 46,7 кв. м., загальною площею 94,3 кв. м.; заборонити спеціально уповноваженому органувносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання будь-яких третіх осіб в квартирі АДРЕСА_1 , жилою площею 46,7 кв. м., загальною площею 94,3 кв. м.; заборони спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про зняття зареєстрованих осіб з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , які просить вжити позивач, суд зазначає наступне.

Положення ст.ст. 149, 153 ЦПК України, які дозволяють суду забезпечити позов шляхом заборони вчиняти певні дії, носять оціночний характер судом ризиків заподіяння шкоди інтересам позивача.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується, як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Суд звертає увагу на те, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, за змістом ст.149 ч.2 ЦПК України забезпечення позову допускається у разі якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а зазначене в заяві позивача обґрунтування, дає суду підстави для висновку щодо існування реальної загрози утруднення виконання чи неможливості виконання можливого судового рішення про задоволення позовних вимог в розрізі предмету спору та його взаємозв`язку із тим видом забезпечення позову, який просить застосувати позивач, а тому суд приходить до висновку про те, що вимоги, викладені у заяві про забезпечення позовних вимог підлягають частковому задоволенню.

Так, з урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити частково в межах позовних вимог та в порядку забезпечення позову накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості квартиру АДРЕСА_6 , яка належить на праві власності Товариству обмеженою відповідальністю «ЮДИДИЧНА КОМПАНІ «ПРАВО ТА ГРОШІ» , оскільки вважає, що такий захід забезпечення позову є відповідним та співмірним способом забезпечення у даній справі.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого королівства») положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе її заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладені арешт та заборона може завдати збитків відповідачам, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбаченихст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159,260,353,354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Право та Гроші», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Смарт Груп», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна задовольнити частково

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_6 , яка належить на праві власності Товариству обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ТА ГРОШІ».

Стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_7 .

Боржник: Товариство обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ТА ГРОШІ», , адреса: м.Київ, вул.Липківського Василя Митрополита, буд.45.

Копію даної ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://ks.ko.court.gov.ua.

Суддя Д.Д.Усатов