Справа № 698/289/21
Провадження № 2/698/272/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Триліс Я.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Катеринопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати її онуку ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Факт належності вказаного житлового будинку позивачу підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 07.09.2002 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2096, виданим державним нотаріусом Катеринопільської державної нотаріальної контори Івонік Л.А. На даний час у вказаному будинку зареєстрована ОСОБА_2 , яка з 2001 року у вказаному будинку не проживає.

Позивач зазначив, що у нього виникають певні труднощі зі сплатою комунальних послуг, що і змусило позивача звернутися з позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої просить суд закрити провадження по даній справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Суд оглянувши матеріали справи, надані заяви, приходить до наступного.

Заява відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, подана вже після відкриття провадження у справі.

Тобто предмет спору існував на час звернення позивача до суду, а тому за таких обставин провадження у справі не може бути закрите за заявою відповідача, оскільки звернення до суду з такою вимогою є диспозитивним правом позивача, яке передбачене нормами ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, суд розцінює вказану заяву відповідача, як визнання позову відповідачем.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.09.2002 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2096, виданим державним нотаріусом Катеринопільської державної нотаріальної контори Івонік Л.А., позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у домоволодінні позивача, підтверджується довідкою Єрківської селищної ради № 13-09/578 від 06.05.2021 року, Актом депутата Єрківської селищної ради від 06.05.2021 року про не проживання особи за місцем реєстрації, якими засвідчено, що ОСОБА_2 з 2001 року фактично не проживає у будинку АДРЕСА_1 .

З огляду на наведені обставини та досліджені судом матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 200, 258-260, 265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Баранов О.І.