КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/5861/2021
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 757/36749/20-ц

04 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Волкової С.Я., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 18 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 надіслав до суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

26 квітня 2021 року Київським апеляційним судом отримано клопотання ОСОБА_1 , в якому він просив продовжити строк для усунення недоліків скарги, посилаючись на те, що 12 квітня 2021 року він звернувся за допомогою в Регіональний центр надання вторинної правової допомоги, проте відповіді не отримав.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року клопотання позивача ОСОБА_1 про продовження процесуального строк на усунення недоліків апеляційної скарги задоволено, продовжено позивачу ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року.

31 травня 2021 року Київським апеляційним судом отримано клопотання ОСОБА_1 , в якому він просив продовжити строк для усунення недоліків скарги, посилаючись на те, що 05 травня 2021 року ним було отримано відповідь на його звернення про надання правової допомоги від Регіонального центр надання вторинної правової допомоги Вінницькій області за підписом в.о. директора С.Фролова, з якої вбачається, що його звернення було направлено на адресу Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, проте відповіді останнім адресатом йому надано не було.

Вивчивши клопотання позивача ОСОБА_1 , суд вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Важливу роль у забезпеченні реалізації, захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина в Україні як демократичній, правовій державі відведено праву особи направову допомогу, закріпленому у статті 59 Конституції України. Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер.

Реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права.

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах,визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

За змістом статті 64 Конституції України конституційне право кожного на правову допомогу у жодному випадку не може бути обмежено.

Гарантування кожному права на правову допомогу в контексті статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

З метою створення ефективної системи надання безоплатної правової допомоги для реалізації встановленого статтею 59 Конституції України права кожного на правову допомогу був прийнятий Закон України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 02 червня 2011 року (далі Закон). Цей Закон визначає зміст права на правову допомогу, порядок його реалізації, підстави і порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги, повноваження органів виконавчої влади у зазначеній сфері тощо.

У відповідності до статті 7 Закону безоплатна первинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає в інформуванні особи про її права і свободи, порядок їх реалізації, відновлення у випадку їх порушення та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Безоплатна первинна правова допомога включає такі види правових послуг: надання правової інформації; надання консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру); надання допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України - стаття 8 Закону.

При реалізації права на безоплатну правову допомогу не допускається застосовування привілеїв чи обмежень до осіб за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, місця проживання, за мовними або іншими ознаками - стаття 4 Закону.

Отже, положення Закону України «Про безоплатну правову допомогу» слід розуміти як гарантовану державою можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в обсязі і формах, яка вона того потребує, безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу.

З поданого клопотання вбачається, що для виконання вимог закону, визначених в ухвалі Київського апеляційного суду від 26 березня 2021 року про залишення скарги без руху, позивач потребує кваліфікованої правової допомоги.

Відповідно до вимог статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин, суд, відповідно до частини 2 статті 127 ЦПК України, продовжує позивачу ОСОБА_1 процесуальний строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 127, 357 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Клопотання позивача ОСОБА_1 про продовження процесуальногострок на усунення недоліків апеляційної скаргизадовольнити

Продовжити позивачу ОСОБА_1 процесуальний строк наусунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року.

Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом двадцяти днів з моменту отримання відповіді від Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: