Дата документу 24.05.2021
Справа № 2-323/11
Провадження № 6/334/164/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, -

встановив:

Директор «Брайт Інвестмент» Кириченко О.М. звернулася до суду з заявою, в якій просить замінити стягувача - ПАТ «КБ «Надра» як вибулої сторони на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» у виконавчому листі по цивільній справі № 2-323/11 за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2011 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 3149,64 гривень, державного мита 51,00 гривня та витрати на ІТЗ 30,00 гривень, а також поновити строк для пред`явлення до примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Заяву обґрунтовує тим, що 11.07.2011 Ленінський районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення у справі № 2-323/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» за кредитним договором № 22/2005/0237/Фра від 15.06.2005 та Договором поруки № 22/2005/0237/Фра від 21.03.2006. 05.08.2020 між ВАТ «КБ «Надра» (найменування змінено на ПАТ «КБ «Надра») та Товариством з обмежено ю відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір відступлення права вимоги № GL48N718070_blank, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило свої права вимоги за Кредитним договором № 22/2005/0237/Фра від 15.06.2005. 30.09.2020 між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» було укладено Договір відступлення права вимоги № GL48N718070_blank_01, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Брайт Інвестмент», а ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги заборгованості за Кредитним договором № 22/2005/0237/Фра від 15.06.2005. В матеріалах кредитної справи № № 22/2005/0237/Фра від 15.06.2005 було встановлено наявність оригіналу виконавчого листа по справі №2-323/11 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості у сумі 3149,64 гривень, державного мита 51,00 гривня та витрати на ІТЗ 30,00 гривень. Відповідно до постанови Правління НБУ від 04.06.2015 № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра»», що свідчить про фактичну неможливість стягувача вчиняти дії щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання. Вважає, що причини пропуску строків для подачі виконавчого листа до виконання є поважними, оскільки «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Брайт Інвестмент» право вимоги по кредитним договорам разом з усіма додатками до них (у тому числі графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, які є невід`ємними частинами лише 30.09.2020.

Представник заявника ТОВ «Брайт Інвестмент» у судове засідання не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні заяви наполягає.

Представник стягувача ПАТ «КБ «Надра», боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомили.

З огляду на положення ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши письмові докази додані до заяви, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків.

11.07.2011 рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя (справа № 2-323/11) з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарному порядку було стягнуто на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 22/2005/0237/Фра від 15.06.2005 та Договором поруки № 22/2005/0237/Фра від 21.03.2006 у сумі 3149,64 гривень, державного мита 51,00 гривня та витрати на ІТЗ 30,00 гривень.

02.07.2016 представник позивача ПАТ «КБ «Надра» за довіреністю І.Р.о. Мамедов звернувся до суду з заявою про видачу копії рішення суду та виконавчих листів. (а.с.148).

05.07.2016 по вказаній справі було виписано виконавчі листи та направлено на адресу стягувачу шляхом поштової кореспонденції. (а.с.151). Виконавчі листи було отримано уповноваженою особою Банка 11.07.2016 (а.с.152).

05.08.2020 між ВАТ «КБ «Надра» (найменування змінено на ПАТ «КБ «Надра») та Товариством з обмежено ю відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір відступлення права вимоги № GL48N718070_blank, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило свої права вимоги за Кредитним договором № 22/2005/0237/Фра від 15.06.2005.

30.09.2020 між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» було укладено Договір відступлення права вимоги № GL48N718070_blank_01, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Брайт Інвестмент», а ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги заборгованості за Кредитним договором № 22/2005/0237/Фра від 15.06.2005.

Предметом вказаного договору є права вимоги Первісного кредитора до позичальників, зазначених у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за пава вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених договором (п. 4 договору).

Ціна договору становить 4 909 090,00 гривень, які сплачено заявником на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», відповідно до долучених до заяви платіжних доручень.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа №6-122цс13), Верховний Суд України зазначив, що виходячи зі змісту ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Суд встановив, що на підставі договорів № GL48N718070_blank від 05.08.2020 та № GL48N718070_blank_01 від 30.09.2020 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, що є підставою для процесуального правонаступництва у процесі виконавчого провадження.

З огляду на вказане, вимога заяви про заміну стягувана у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Разом з тим, судом встановлено, що виданий 05.07.2016 Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі №2-323/11 виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 22/2005/0237/Фра від 15.06.2005 та Договором поруки № 22/2005/0237/Фра від 21.03.2006 у сумі 3149,64 гривень, державного мита 51,00 гривня та витрати на ІТЗ 30,00 гривень, мав строк пред`явлення до 22.07.2012.

Відповідно до п. 10 Договору відступлення права вимоги № GL48N718070_blank від 05.08.2020, Новий кредитор підтвердив, що до моменту укладення цього Договору ознайомлений із фактичним станом заборгованості за Основними договорами, змістом Основних договорів та зауважень до них не має, приймає усі ризики, пов`язані з Основними договорами та правами вимоги. Новий кредитор самостійно несе ризики, пов`язані із порушенням у цьому пункті Договору гарантій та запевнень.

Крім того, відповідно до п. 2, 10 Договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01 від 30.09.2020, права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги. Новий кредитор підтверджує, що до моменту укладення цього договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за Основними договорами, змістом Основних договорів та зауважень до них не має і приймає усі ризики, пов`язані із основними договорами та Правами вимоги.

З огляду на вказане, новий кредитор, укладаючи відповідний Договір відступлення прав вимоги був обізнаний про існування оригіналів виконавчих листів по справі №2-323/11, а відтак і про те, що вказані виконавчі листи не були пред`явлені первісним кредитором до виконання у строки, передбачені чинним законодавством.

Згідно матеріалів справи, з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення вказаного виконавчого листа, а ні Первісний кредитор, ані його правонаступники до суду протягом 2011-2021 років - не зверталися.

Відповідно до ст. 22 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV), який був чинний на час ухвалення рішення у справі (11.07.2011), виконавчі листи могли бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 606-XIV стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Проте, матеріали заяви заявника, як правонаступника стягувача, та матеріали цієї справи не містять доказів того, що цей строк примусового виконання переривався будь-яким чином (шляхом пред`явлення стягувачем виконавчого листа до примусового виконання, визнанням боргу на стадії виконання боржником у будь-який спосіб (добровільні оплати за виконавчим листом боржником тощо).

При вищевикладених обставинах, строк для пред`явлення до примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 як для стягувача станом на день звернення з заявою про видачу виконавчого листа (02.07.2016) так і для заявника станом на час подачі вищезазначеної заяви останнім (07.05.2021) вже збіг.

Заявником не надано доказів щодо неможливості звернення до суду із заявою про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання рішення суду протягом періоду з 2011 року по 2021 рік.

Зазначені заявником підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не можна розцінювати як наведення поважних причин пропуску строку із зазначенням обставин, які були об`єктивно непереборними для вчасного звернення до суду. Заявник лише констатує, що про існування виконавчого документу йому стало відомо лише після укладення Договору відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01 від 30.09.2020.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, тим чином забезпечуючи рівність сторін виконавчою провадження.

Наявність норм Конституції України та положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувана на стадії виконання судового рішення.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України" заява № 32053/13 ).

Окрім того, не можуть бути визнані поважними та об`єктивно непереборними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, зазначені представником ТОВ «Брайт Інвестмент» у заяві від 07.05.2021.

Згідно зі статтею 371 ЦПК України в редакції, чинній на момент звернення представника ПАТ КБ «Надра» до суду з заявою про видачу виконавчих листів, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ або до суду за місцем виконання, а суд у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його.

Проте, представник заявник не надав належних доказів на підтвердження факту пред`явлення отриманого 11.07.2016 виконавчого документа до виконання, а також в подальшому пред`явлення його іншими правонаступниками стягувача, тому суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення пропущеного строку.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 06.12.2018 по справі № 2-4059/10 (провадження № 61-33998 св 18), яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 433, 442 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення задовольнити частково.

Замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (, місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, оф. 402) у виконавчому провадження з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2011 у цивільній справі № 2-323/11 про стягнення з з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 22/2005/0237/Фра від 15.06.2005 та Договором поруки № 22/2005/0237/Фра від 21.03.2006 у сумі 3149,64 гривень, державного мита 51 гривня та витрати на ІТЗ 30 гривень,

В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: