Справа № 336/2641/17
Пр. № 2/336/13/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "АЛЬФА БАНК" про визнання недійсним кредитного договору та іпотечного договору,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "АЛЬФА БАНК" про визнання недійсним кредитного договору та іпотечного договору.

Ухвалою судді від 26.05.2017 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду.

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання, за змістом якого просила витребувати з Прокуратури Запорізької області оригінал кредитної справи № 80005910, яка була вилучена в АТ «Альфа-Банк» в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000166 від 24.03.2017 року за ст. 366-1 КК України у відношенні ОСОБА_1 .

Суд, перевіривши надані докази, знаходить клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

На звернення представник АТ «Альфа-Банк» Мальцевої А.В. до Прокуратури Запорізької області щодо повернення вилучених документів, Прокуратурою Запорізької області надана відповідь №04/2/4-1304-17 від 06.08.2020 року за змістом якої вона повинна звернутись до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, який ухвали судове рішення по кримінальному провадженню № 0000166 від 24.03.2017 року.

Згідно відповіді судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Стратій Є.В. від 11.09.2020 року, наданої представнику АТ «Альфа-Банк» Ременюк Т.О., судом встановлено, що до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 24.03.2017 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2020 року кримінальне провадження № 331/1376/19, пр.. № 1-кп-331/129/2020 відносно ОСОБА_1 за ст. 366-1 КК України закрито.

Під час судового засідання 17 червня 2020 року прокурору прокуратури Запорізької області Столяру Д.Є. судом було запропоновано долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали речових доказів, з метою вирішення питання в порядку ст. 100 КПК України, під час винесення ухвали, долі речових доказів у кримінальному провадженні. Однак, прокурором не було надано матеріалів кримінального провадження, які стосуються речових доказів, а тому судом доля речових доказів не вирішувалась, про що було зазначено в ухвалі про закриття кримінального провадження.

З урахуванням викладеного судом вбачається, що матеріали щодо речових доказів прокурорам прокуратури Запорізької області під час судового розгляду кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 366-1 КК України, Жовтневому районному суду м. Запоріжжя не надавались, що є підставою вважати, що вони перебувають у володінні запитуємої особи, яка підтримувала обвинувачення в суді.

Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положення ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України визначають, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази,вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребує відповідні докази.

Суд вважає, що представник позивача достатньо довів обставини, для підтвердження яких потрібні зазначені докази, а самостійне витребування цих доказів не вбачається можливим.

Згідно із ст. 18 ЦПК України судові рішення обов`язкові для всіх і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України ухвала суду є однією із форм судового рішення.

Крім того, суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 7 ст. 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали, а у відповідності до частини восьмої цієї статті за неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Наслідком невиконання ухвали суду про витребування письмових доказів без поважних причин або без повідомлення причин є застосування заходів процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів в порядку ст. 146 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 84, 95, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання про витребування доказів задовольнити.

Зобов`язати Прокуратуру запорізької області надати оригінали документів кредитної справи № 800005910, вилучених 18.08.2017 року в АТ «Альфа-Банк» відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (справа № 335/8196/17, пр..№ 1-кс/335/5511/2017), про тимчасовий доступ до речей і документів, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 24.03.2017 року за ст. 366-1 КК України відносно ОСОБА_1 .

Направити ухвалу для виконання у строк до 11 жовтня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива