Справа № 761/1737/21
Провадження № 6/761/653/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Колзаковій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Калюжного Євгена Дмитровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, стягувачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління державної служби охорони при ГУ МВС в м. Києві,

в с т а н о в и в :

19 січня 2021р. на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло вказане подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянина України ОСОБА_1 .

Своє подання виконавець обґрунтовував тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває ВП № 55643691 з виконання виконавчих документів, за яким боржником є ОСОБА_1 , а саме:

- стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 837113,3 грн.;

- стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 541183,16 грн.;

- стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в м. києві боргу у розмірі 30717,39 грн.

Оскільки боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання виконавчих документів та не вживає заходів щодо їх виконання за рахунок належного йому майна і доходів, виконавець просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчими документами.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2021р. визначено головуючого суддю Волошина В.О. , якому того ж дня передані матеріали цивільної справи.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 20 січня 2021р. призначено справу до розгляду по суті на 22 січня 2021р.

В судове засідання 22 січня 2021р. державний виконавець не з`явився, оскільки не був повідомлений в установленому законом порядку, у зв`язку з припиненням в Шевченківському районному суді м. Києва фінансування на поштове надсилання кореспонденції.

В судове засідання 02 лютого 2021р. державний виконавець не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

27 січня 2021р. на адресу суду надійшли письмові заперечення на подання подані боржником ОСОБА_1 , в яких останній заперечував проти задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, з посиланням на те, що він не ухиляється від виконання виконавчих документів, про що неодноразово повідомляв державного виконавця, а також у зв`язку з мінливим і неофіційним заробітком сплачує частково суми заборгованостей.

В силу ч. 4 ст. 441 ЦПК України, сторони виконавчого провадження не повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали, якими державний виконавець обґрунтовує подання, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання і вирішення його по суті, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що на підставі заяв стягувачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві, були відкриті виконавчі провадження з виконання виконавчих документів, за якими боржником є ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду з вказаним поданням, державний виконавець, зазначав, що боржником не виконані вимоги державного виконавця не надано відомостей про наявне майно та доходи.

В ході проведення виконавчих дій за вказаними виконавчими провадженнями, державним виконавцем було встановлено, що на рахунках боржника ОСОБА_1 , відкритих в банках та інших фінансових установах, відсутні кошти у національній та іноземній валюті та інші цінності; боржник не працює, пенсію не отримує, нерухомого та рухомого майна за боржником не зареєстровано; на неодноразові виходи державного виконавця за місцем проживання боржника з метою опису й арешту майна боржника, двері квартири державному виконавцю не відчинили; на виклики до державного виконавця боржник не реагує.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного громадянина вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Згідно положень ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

В силу вимог п. 19) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Крім того, саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує виконавець у відповідному повідомленні не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Разом з тим, з наданих боржником до письмових заперечень письмових доказів, він намагається сплачувати суми боргів, надаючи державному виконавцю відомості про часткове погашення суми заборгованості.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивнонаявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Проте, щ наданих до суду матеріалів подання не вбачається, що боржнику відомо про відкриття вказаного вище виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, тощо.

Тобто, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання». Однак, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в судовому засіданні не доведено, а наявні копії матеріалів виконавчих проваджень ще не доводять факт його ухилення від виконання зобов`язання.

Крім того, судом враховано, що надані державним виконавцем копії матеріалів виконавчих проваджень не містять відомостей, виконання своїх обов`язків виконавцем, відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-261, 263, 268, 352-355, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України; ст. ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження»; ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», суд, -

у х в а л и в :

Подання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Калюжного Євгена Дмитровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, стягувачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління державної служби охорони при ГУ МВС в м. Києві - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 03 лютого 2021р.

Суддя: