П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року м. Київ

Справа № 22-8328 Головуючий у1-й інстанції - Яковлєва Л. В.

Унікальний № 359/2672/21 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Іванової І. В.

Невідомої Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейф Інвест» про скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

у с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 пред`явив в суд позов до ТОВ «Сейф Інвест» про скасування державної реєстрації земельної ділянки (а.с.1-4).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Сейф Інвест» про скасування державної реєстрації земельної ділянки визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення необґрунтованої ухвали, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 49-50).

Відзиву на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходило. Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги отримані ТОВ «Сейф Інвест» 28 травня 2021 року (а.с.77).

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

29 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0161 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0447 га з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0162 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,5561 га з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, а також роз`яснено, що у разі не усунення зазначених недоліків, заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Копію ухвали суду від 31 березня 2021 року ОСОБА_1 отримав 07 квітня 2021 року, що підтверджується розпискою в довідковому листі до справи.

12 квітня 2021 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків у справі, зазначених в ухвалі суду від 31 березня 2021 року.

Повертаючи позовну заяву позивачу районний суд виходив з того, що недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 31 березня 2021 року, усунуто не в повному обсязі, а саме, не залучено всіх осіб до участі в справі, які є співвласниками спірної земельної ділянки і права або обов`язки, яких можуть бути порушено, не надано анкетних даних та не зазначено необхідної іншої інформації (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України) щодо вказаних співвласників, що унеможливлює їх залучення до участі у справі з ініціативи суду та повідомити про розгляд справи та позивачем не додано до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх сторін (ч. 1 ст. 177 ЦПК України).

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги позивача апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. п. 2, 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Матеріали справи свідчать, що звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 обґрунтовував його тим, що він є співвласником земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0002. До позовної заяви позивачем було додано копію Державного акту на право власності на земельну ділянку та список співвласників земельної ділянки у кількості 75 громядян (а.с. 5-7). Зазначав, що на місці земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0002, співвласником якої він є, наразі знаходяться земельні ділянки з кадастровими номерами :03:006:0161 та :03:006:0162, які утворені ТОВ «Адванс Інвест» без його згоди, що порушує його право.

На виконання вимог ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2021 року позивачем надана до районного суду заява в якій він вказав, що треті особи можуть вступити у справу за ініціативою цих осіб, сторін або суду. Зазанчав, що п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не вимагає від позивача заздалегідь визначити вичерпний перелік всіх учасників справи та судова практика підтверджує можливість вступу в справу третіх осіб, про яких не було заявлено позивачем при подані позову.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ЦПК України не передбачає конкретну форму викладу позовних вимог, а надає право позивачу вільно викладати зміст своїх вимог, які можуть бути уточнені під час попереднього розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Районний суд на вказані положення процесуального закону уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для повернення позивачу його позовної заяви як неподаної. Обставини, про які зазначав районний суд у своїх ухвалах від 31 березня 2021 року та 14 квітня 2021 року, у відповідності до положень ст. 197 ЦПК України можна з`ясувати у підготовчому засіданні.

Крім того, відповідно до висновку постанови Верховного Суду від 8 квітня 2020 року у справі № 761/41071/19 (провадження № 61-2192св20), саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційний суд доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції суперечить вимогам процесуального закону, а відтак підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді І. В. Іванова

Т. О. Невідома