Справа № 173/427/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Бальвас К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірську Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особи: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),-

В С Т А Н О В И В:

До Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особи: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

В обґрунтування скарги зазначив, щона виконанні у державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 41829524 з примусового виконання виконавчого листа № 174/1095/13-ц виданого 09.01.2014 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини його щомісячного доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 09.01.2014 року і до повноліття дитини.

В нього утворилася заборгованість по аліментам і певний час в зв`язку з відсутністю доходу він не мав змоги її сплатити. Верхньодніпровським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) були застосовані заходи примусового виконання: обмеження боржника у праві виїзду за межі України, обмеження боржника у праві полювання, обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, обмеження боржника у праві користування транспортними засобами, а також накладений арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно постанови державного виконавця про скасування заходів примусового виконання від 11.02.2021 року він виключений із Єдиного реєстру боржників, так як заборгованість зі сплати аліментів погашена в повному обсязі.

24.02.2021 року він звернувся до Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про зняття арешту з його нерухомого майна. Листом Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби його повідомлено, що станом на 28.02.2021 року він має заборгованість в сумі 22587,45 грн., тому зняти арешт не можливо. Тобто фактично отримав відмову щодо зняття арешту з майна, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання скаржник не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити заявлені вимоги.

Представник Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду скарги (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Дослідивши матеріали, додані до скарги суд прийшов до наступного висновку.

Згідно договору дарування квартири від 17.11.2017 року заявник ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8,9).

26.02.2021 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, зокрема, квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

В грудні 2021 року заявник звернувся до Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про зняття арешту зі свого майна.

Листом Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби від 01.03.2021 року № 2522/17.31 було повідомлено, що станом на 28.02.2021 року по ВП 41829521 наявна заборгованість в сумі 27104,94 грн., яка складається з 22587,45 грн. відповідно до постанови про накладання штрафу від 26.02.2020 року та 4517,49 грн. відповідно до постанови про стягнення виконавчого збору від 26.02.2020 року. Тому зняти арешт не має можливості (а.с. 17).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду, якщо вважають, що рішенням або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушені їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Слід зазначити, що стягнення аліментів належить до періодичних платежів, а тому відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» воно проводиться із заробітної плати чи інших доходів боржника. Якщо протягом трьох місяців підряд неможливо стягнути аліменти із зарплати та інших доходів боржника, то стягнення звертається на майно боржника. Арешт на майно заявника накладався відповідно до постанови державного виконавця і у боржника існувала заборгованість по аліментам. На час розгляду скарги згідно із наданими суду відомостями відсутня заборгованість по аліментам, та скасовані постанови про обмеження боржника, виконавче провадження триває.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 451 ЦПК України суд обмежений доводами скарги під час її розгляду і змінювати їх не має права.

В скарзі заявник посилається на положення п. 7 ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» та відсутність у нього заборгованості по аліментам. Однак у суду немає достатніх підстав вважати, що в подальшому буде реальне забезпечення виконання рішення суду про стягнення аліментів і заявник не надав суду відомостей про те, що виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Відсутність заборгованості зі сплати аліментів не є безумовною підставою для зняття арешту, оскільки стягнення аліментів належить до періодичних платежів і має триваючий характер (до досягнення дитиною вісімнадцяти років).

Суд враховує правову позицію, викладену у постанові КЦС ВС від 23.12.2020 року № 554/7908/17-ц (61-4357св19) та позицію судів першої та апеляційної інстанції по даній справі з якими погодився і суд касаційної інстанції.

Отже, відсутні підстави для зняття арешту, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особи: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали.

Суддя І.А.Ілюшик