Справа № 495/2808/18
№ провадження 2/495/301/2021
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

02 червня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайоний суд Одеської області у складі

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа №495/2808/18,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровський Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кароліно - Бугазької сільської ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання недійсним державного акту та визнання права власності на земельну ділянку,

представника позивача адвоката Байрамова О.В.,

представника відповідача адвоката Попової М.О.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, третя особа - міськрайонне управління у м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання недійсним державного акту та визнання права власності на земельну ділянку, уточнивши свої позовні вимоги 24 вересня 2018 року, 28 вересня 2018 року, просить суд припинити право власності на частину земельної ділянки, внести зміни до державної кадастрової карти, щодо площі земельної ділянки та меж земельної ділянки.

Так, вимоги позивача мотивовані тим, що 26.03.2009 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого позивач є спадкоємицею до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкове майно складалось з земельної ділянки площею 0,048 га, розташованої на території СТ «Авангард», ділянка № 1625 Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, яку було передано для ведення садівництва, що належала померлому ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 016859.

Позивач вказує, що 17.07.2015 року за її замовленням ПП «Одесгеосервіс» розроблено технічний звіт по топогрофо - геодезичним вишукуванням земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вищенаведеного звіту встановлено розбіжності між фактичними даними та даними які внесені до державного кадастрового обліку.

Так по лінії земельної ділянки №1625 від Д до А встановлено, що земельна ділянка за кадастровим №:02:004:0016, яка належить гр. ОСОБА_2 , за даними внесеними до державного кадастрового обліку виходить за межі, які встановлені по фактичному вимірюванню.

Також, згідно зазначеного звіту встановлено, що земельна ділянка №1625 від В до Б, перетинає з земельною ділянкою за кадастровим №:02:004:0016, яка належить гр. ОСОБА_4 , але згідно державного кадастрового обліку, станом на 15.01.2017р. відсутні відомості, що свідчать про реєстрацію сусідньої ділянки, яка належить гр. ОСОБА_5 у державному кадастровому обліку.

З зазначеного, на думку позивача, чітко вбачається порушення зі сторони гр. ОСОБА_2 прав гр. ОСОБА_6 , шляхом виготовлення проектної документації на земельну ділянку за кадастровим №:02:004:0016, яка не відповідає фактичним даним вимірювання, що в подальшому призвело до перетину меж між сусідніми ділянками.

Також чітко вбачається, що державний акт на право власності який посвідчує права власності на земельну ділянку за кадастровим №:02:004:0016, яка належить гр. ОСОБА_2 , виданий Затоківською селищною радою, також порушує права гр. ОСОБА_6 у використанні спадкового майна.

Крім того, вказує, що 23.08.2018 року ОСОБА_7 - представник ОСОБА_6 звернувся з письмовою заявою до ТОВ ОФ «ІНЮГ - експертиза» про виконання судової земельно- технічної експертизи, в рамках цивільної справи №495/2808/18.

За заявою замовника на проведення судової земельно-технічної експертизи ТОВ ОФ «ІНЮГ - експертиза» укладено договір №08-23/1 від 23.08.2018 року.

Відповідно до заяви гр. ОСОБА_7 , на вирішення земельно- технічної експертизи поставлені наступні питання:

1.Чи існує накладення: земельної ділянки-з кадастровим номером : 02: 004: 0016, площею 0,0758 га та земельної ділянки з кадастровим номером : 02: 004: 0010, площею 0,0625 га на фактично існуючі межі земельної ділянки, гр. ОСОБА_8 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ділянка тисяча шістсот двадцять п`ять.

Якщо накладення існують, то де і на скільки?

2.Визначити координати поворотних точок і лінійні розміри фактично існуючих суміжних кордонів, у відповідності зі сформованим порядком користування, земельних ділянок з кадастровими номерами: : 02: 004: 0016; : 02: 004: 0010; із земельною ділянкою, гр. ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 ?

18.09.2018 року судовим експертом складено висновок, згідно якого експерт дійшов до наступних висновків: з 1-го питання:

На підставі результатів польових і камеральних робіт по кадастрової зйомки земельної ділянки, гр. ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виконаних залученими до проведення земельно-технічної судової експертизи інженером-землевпорядником ОСОБА_10 (на підставі вимог п. 6.1.3. Інструкції та Методичних рекомендацій № 53/5 від 08.10.1998), було встановлено, що:

1.Присутній накладення земельної ділянки з кадастровим номером : 02: 004: 0016, площею 0,0758 га (в межах, визначених згідно даним Державного земельного кадастру), на фактично існуючі межі земельної ділянки, гр. ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Накладення присутнє уздовж частини кордонів: Г-Д (4,27 м) і Д-А (14,19 м); площа накладення становить: 0,005838 га (58,38 м2)

Координати поворотних точок площі накладення в розмірі 58,38 м2 (в системі координат 63 року) наведені в Таблиці 1 Дослідницької частини висновку.

2.Накладення земельної ділянки з кадастровим номером : 02: 004: 0010, площею 0,0625 га (в межах, визначених згідно з даними Державного земельного кадастру), на фактично існуючі межі земельної ділянки, гр. ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня.

По другому питанню:

При проведенні обстеження в натурі, було встановлено, що досліджуваний земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 має фактично існуючі загальні суміжні кордону з земельними ділянками:

- з кадастровим номером : 02: 004: 0016, площею 0,0758 га, землі гр. ОСОБА_2 - по межі Д-А (рисунок 3);

- з кадастровим номером : 02: 004: 0010, площею 0,0625 га, землі гр. ОСОБА_11 - по межі Г-Д (рисунок 3).

Координати поворотних точок і лінійні розміри фактично існуючої суміжного кордону між земельною ділянкою з кадастровим номером : 02: 004: 0016 та земельною ділянкою, гр. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (межа Д-А рис. 3); відображені у таблиці.

Межа між земельними ділянками ОСОБА_2 і ОСОБА_6 (спадкоємець ОСОБА_3 ) проходить фактично по паркану між земельними ділянками, який встановлено близько 40-50 років тому.

Актом встановлення в натурі меж зомельної від 21.12.1999 року, проведено обстеження і встановлення в натурі меж земельної ділянки, наданої громадянину ОСОБА_3 , заперечень щодо меж земельної ділянки не заявлено у тому числі ОСОБА_2 .

Отже, ОСОБА_2 погодила межі земельної ділянки яка належить ОСОБА_3 ще у 1999 році, які фактично становили по паркану.

Також, актом встановлення в натурі меж земельної ділянки від 16.08.2004 року, проведено обстеження і встановлення в натурі меж земельної ділянки, наданої ОСОБА_2 , при складанні зазначено акту жоден власник не заперечував, так як межі встановленні по паркану, жодна посадова особа та ОСОБА_2 не повідомили ОСОБА_3 про те, що земельна ділянка ОСОБА_2 виходить за фактично встановлені межі, за таких підстав ОСОБА_3 введено в оману щодо меж земельної ділянки.

Таким чином, вона наполягає, що площа накладення у розмірі 58,38 кв.м. за визначеними координатами порушує права ОСОБА_6 у володінні земельною ділянкою площею 0,048 га, яка розташована на території СТ «Авангард», ділянка № 1625 Затоківська селищна рада м. Білгород-Дністровський Одеської області, тому і звернудася з вказаним позовом до суду.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі.

03 квітня 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням її до підготовчого розгляду. /т.1 л.с. 43-44/

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.08.2018 року, замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача міськрайонне управління у м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. Залучено до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, що знаходиться за адресою: вул. Канатна, 83, м. Одеса, . /т.1 л.с. 93-94/

23.08.2018 року, від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовні вимоги позивача, згідно якого вважає, що поданий позов ОСОБА_6 є безпідставним, необґрунтованим та таким, що порушує її права як власника земельної ділянки.

Зазначає, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка АДРЕСА_1 , площею 0,0758 га, кадастровий номер :02:004:0016, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №360766 від 16.06.2005 року.

Державний акту виданий на підставі Рішення Затоківської селищної ради «Про надання у власність земельної ділянки для ведення садівництва що знаходиться у користуванні гр. ОСОБА_2 » від 09.03.2004 року №934.

Рішення Затоківської селищної ради від 09.03.2004 року №934 прийнято на підставі матеріалів інвентаризації земельної ділянки, виконаних Білгород-Дністровською філією ТОВ «Регіональне агентство оцінки» та протоколу постійної депутатської комісії Затоківської селищної ради по земельним питанням, житлово-комунальному господарству, будівництву, благоустрою, транспорту та зв`язку від 13.02.2004 року.

Таким чином, наполягає, що ОСОБА_2 , з 2004 року є законною власницею земельної ділянки №1625 «а» площею 0,0758 га.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, власником суміжної земельної ділянки № НОМЕР_1 в СТ «Авангард» Затоківської селищної ради, спадкоємцем якого є ОСОБА_1 був ОСОБА_3 .

Так, вказує, що ОСОБА_3 , як власник суміжної земельної ділянки, погодив межі переданої їй у власність земельної ділянки №1625 «а» площею 0,0758 га, що підтверджується його особистим підписом, проставленим в Акті встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки, що передається для ведення садівництва гр. ОСОБА_2 , СТ «Авангард», ділянка №1625 «а», Лиманський курортний район смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області від 16.08.2004 року.

Згідно вказаного Акту від 16.08.2004 року, ОСОБА_3 ознайомлений із закріпленими в натурі межовими знаками межами земельної ділянки ОСОБА_2 , ніяких заперечень щодо меж земельної ділянки не заявив.

ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_3 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМС №391417 від 26.03.2009 року, спадкове майно - земельна ділянка площею 0,048 га, розташована на території СТ «Авангард», ділянка №1625 Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області. Між тим, вказує,що позивач прийняла спадщину відповідно до належних спадкодавцеві прав та обов`язків. Зазначене свідчить про безпідставність те необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_12 , а поданий позов вважає нічим іншим,як спробу позбавити її - ОСОБА_2 , належної власності та через рішення суду легалізувати незаконно набуте майно.

Також вказує, що доданий до позовної заяви Технічний звіт від 17.07.2015 року складений з порушенням вимог ст. 57 Закону України «Про землеустрій» та містить у собі недостовірну інформацію.

У Додатку 1 «Графічний додаток до топографо-геодезичних вишукувань за адресою: АДРЕСА_1 , землевласник: гр. ОСОБА_1 », зазначено земельну ділянку гр. ОСОБА_5 кадастровий номер :02:004:0140, яка є суміжною із земельною ділянкою гр. ОСОБА_1 .

Згідно з Публічною кадастровою картою України, відомості та витяги про земельну ділянку, Викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) в Державному земельному кадастрі відсутні відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номер :02:004:0140. Тобто, межі земельної ділянки нібито належної гр. ОСОБА_5 не перенесені в натурі, а отже не можуть бути точками відліку для встановлення в натурі меж земельної ділянки гр. ОСОБА_1

ОСОБА_1 в своїй позовній заяві зазначала про відсутність в Державному земельному кадастрі відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0140, що свідчить про обізнаність її щодо наявності в Технічному звіті від 17.07.2015 року недостовірних даних.

Однак, не дивлячись на це, ОСОБА_1 посилається на недостовірні дані, як на підтвердження своїх позовних вимог.

Окрім того, у вказаному Додатку №1 до Технічного звіту від 17.07.2015 року зазначено площу земельної ділянки згідно промірів по державному акту в розмірі 0,0501 га та фактичну площу земельної ділянки - 0,0484 га, що також не відповідає дійсності.

Звертає увагу суду, що площа земельної ділянки згідно Державного акту серії ІІ-ОД №016859 від 06.09.2000 року, виданого ОСОБА_3 , та площа земельної ділянки згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМС №391417 від 6.03.2009 року, складає 0,048 га.

Також, з наведеної в Додатку №1 до Технічного звіту від 17.07.2015 року конфігурації земельної ділянки та її місця розташування вбачається, що земельна ділянка накладається на землі загального користування - вулицю б/н, що ще раз доводить помилковість та неспроможність складеного Технічного звіту від 17.07.2015 року.

Таким чином, наданий позивачем - ОСОБА_1 . Технічний звіт є недостатнім доказом у справі та не повинен прийматися судом до уваги.

З урахуванням вищенаведеного просила у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити повністю. /т. 1 л.с. 96 - 102/

19.07.2018 року та від 08.11.2018 року, представник третьої особи Управління Держгеокадастр в Одеської області надав письмові пояснення щодо позову та відзиву, згідно яких стверджував, що позивач як спадкоємець нерухомого майна гр. ОСОБА_3 до міськрайонного управління з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки не звертався.

В той же час, земельна ділянка відповідача зареєстрована в встановленому законом порядку. Також повідомив, що органи Держгеокадастру позбавлені повноважень щодо реєстрації чи скасування права власності або користування земельною ділянкою, тож позовна заява жодним чином не зачіпає права Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Посилаючись на п.116, 118 Постанови КМУ «Про затвердження порядку ведення державного земельного кадастру» від 17.10.2012№ 1051, зауважив, що рішення суду не є підставою для внесення відомостей до державної кадастрової карти, або ж до Поземельної книги про зареєстровану земельну ділянку, а є підставою для розроблення сертифікованою землевпорядною організацією такої земельної документації, в свою чергу документація із землеустрою повинна містити узгодження меж земельних ділянок між позивачем та відповідачем. /т.1 л.с. 242-245/

22 березня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було призначено судово земельно-технічну експертизу. /т,2 л.с. 68-69/

19 лютого 2020 року справа повернулася до суду з висновком експерта. /т.2 л.с. 112-123/

02 березня 2020 року Ухвалою суду провадження по справі було поновлено та продовжений її підготовчий розгляд. /т.2 л.с. 173/

20 січня 2021 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

02 червня 2021 року Ухвалою суду залучено правонаступника відповідача Кароліно -Бугазьку сільську раду Білгород - Дністровського району Одеської області.

Представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилася, просить суд в їх задоволені відмовити.

Представник відповідача Короліно-Бузазької сільська рада Білгород - Дністровського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду лист, відповідно до якого просить суд справу розглядати за його відсутність.

Представник Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні його письмові пояснення.

Зі згоди сторін, суд розглядає справу за відсутність представника відповідача та третьої особи.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що дійсно, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД№ 016859, виданого на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІІІ скликання Затоківської селищної ради народних депутатів від 21.10.1999 року за № 82, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,048 га в межах згідно з планом, розташована на території садівничого товариства «Авангард», ділянка № НОМЕР_1 , передана для ведення садівництва. /т.1л.с.9/.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на належне йому майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки,що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, наявною в матеріалах справи. /т.1 л.с.10/

Згідно Виписки з рішення Затоківської селищної ради № 1064 від 01.11.2012 року вирішено «Дати дозвіл громадянам членам садових товариств та кооперативів на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок,що належать їм на праві власності для ведення садівництва на території смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області: 1.4 гр. ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою: ділянка № НОМЕР_1 СТ «Авангард». /т.1 л.с.14/

На підставі вищенаведеного рішення Затоківської селищної ради Приватним підприємством «Одесгеосервіс» складено технічний звіт по топографо-геодезичним вишукування земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . /т.1 л.с.20-37/.

Як вбачається з графічного додатку до топографо-геодезичних вишукувань, фактична межа земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0501 га, в той час як площа земельної ділянки згідно промірів по державному акту 0,0484 га.

Такі умовні позначення фактичної межи земельної ділянки узгоджуються з рішенням виконавчого комітету Затоківської селищної ради народних депутатів за № 49 від 13.08.1991 року «Про розгляд заяв учасників ВВВ», яким фактично було закріплено садову ділянку № НОМЕР_1 площею 0,051 га за гр. ОСОБА_3 /т.1 л.с.16-18/.

Поміж тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 на підставі рішення сесії місцевої ради 09.03.2004 був виданий державний акт на право приватної власності серії ЯА № 360766 від 16.06.2005 року на земельну ділянку площею 0,0758 га, кадастровий номер :02:004:0016, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , надана для ведення садівництва. Державна реєстрація здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення /відновлення/ меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/, виготовленої регіональним агентством оцінки ОСОБА_13 ,що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. /т.1 л.с. 38-40,103,104/.

В якості обґрунтування накладення земельної ділянки відповідача на межі земельної ділянки позивача, позивачем приєднано копію Висновку судової земельно-технічної експертизи, складеного судовим експертом Голєвим Олексієм Анатолійовичем ТОВ ОФ «ІНЮГ-Експертиза» за № 587 від 18.09.2018 року, за яким наявне накладення земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0016, площею 0,0758 га на фактично існуючі межі земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Вказано, що накладення існує вздовж частини меж: Г-Д /4,27 м/ та Д-А /14,19 м/; площа накладення складає 0,005838 га /58,38 кв.м/. Координати поворотних точок площі накладення в розмірі 58,38 кв.м. /в системі координат 63 року/ наведені у таблиці. В той же час повідомлено, що накладення земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0010, площею 0,0625 га, на фактично існуючі межі земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 відсутнє.

По другому питанню до експерта, наведено,що при проведенні обстеження в натурі було встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 має фактично існуючі суміжні меж із земельними ділянками: - з кадастровим номером :02:004:0016, площею 0,0758 га, землі гр. ОСОБА_2 по межі Д-А; - з кадастром номером :02:004:0010, площею 0,0625 га, землі гр. ОСОБА_11 по межі Г-Д. Координати поворотних точок та лінійні розміри фактично існуючих суміжних меж наведені у таблицях експерта./т.1 л.с.137-207/.

Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, та внаслідок непогодження з висновком судової земельно-технічної експертизи, складеного судовим експертом Голєвим Олексієм Анатолійовичем ТОВ ОФ «ІНЮГ-Експертиза», за клопотанням сторони відповідача ОСОБА_2 , судом було призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- Чи існує накладання земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,0625 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0016, площею 0,0758 га, яка належить ОСОБА_2 ? Якщо накладення існує, визначити причини такого накладення.

- Визначити координати поворотних точок та лінійних розмірів фактично існуючих суміжних меж земельної ділянки ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:004:0016, яка належить ОСОБА_2 , та з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:004:0010?

Проведення судової земельно технічної експертизи доручено судовому експерту Митнікову Геннадію Петровичу. /т.2 л.с.68-72/.

Так, згідно Висновку № 017/001/20 комплексної судової земельно-технічної експертизи, складеного 03.02.2020 року, відсутнє накладання фактичних меж земельних ділянок: земельної ділянки ОСОБА_1 , площею 0,0492га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та суміжної земельної ділянки №1625 "а", фактичною площею 0,0614га за вказаною адресою, яка належить ОСОБА_2 ; фактична межа між зазначеними ділянками позначена точками 19-32-33 (19-33);

Разом з тим вказано, що існує взаємне накладання земельних ділянок: земельна ділянка ОСОБА_1 , площею 0,0492 га, позначена на плані (виконаному ОСОБА_14 ) точками 33-19-20-21-22-23-24-25-26-37-33, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0016, позначену на кадастровому плані точками 6-14-15-16-17-18-10-9-8-7-6, площею 0,0758 га, яка належить ОСОБА_2 (див. Додаток №1, арк. 18 даного Висновку);

на кадастровому плані площа накладання ділянок позначена як діл. 6, позначена точками 32-18-37-33-32 та становить 0,0059га;

Зазначено, що можливою причиною взаємного накладання земельних ділянок: ОСОБА_1 площею 0,0492 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на з земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0016 ОСОБА_2 є похибки / помилки/ при визначенні координат кутів зовнішніх меж земельних ділянок. Координати поворотних точок та лінійні розміри фактично існуючих меж земельної ділянки ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:004:0016, яка належить ОСОБА_2 та з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:004:0010 зазначені у таблиці. У мотивувальній частині Висновку експерта зокрема наводиться наступне, що не може оминути увагу суду:

на час обстеження фактична конфігурація і площа земельної ділянки №1625 (0,0492га.) (власність ОСОБА_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 в цілому відповідає даним копії Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ОД № 016859 від 06.09.2000р. (0,048га) (виявлено перевищення фактичної площі, +12 кв.м.), при цьому на час складання Державного акту розміри, площа та конфігурація зазначеної земельної ділянки № НОМЕР_1 не відповідали розмірам, площі та конфігурації, наведеним у першовідведенні ділянки (відповідно до Рішення виконкому Затоківської селищної Ради від 13.08. 91р. №49);

- на час обстеження фактична площа земельної ділянки №1625"а", кадастровий номер :02:004:0016 (власність ОСОБА_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 становить 0,0614га;

згідно копії Державного акту серія ЯА № 360766 від 16.06.2005р.на право власності на земельну ділянку, копії Витягу з Державного земельного кадастру, площа земельної ділянки, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , (кадастровий номер :02:004:0016), становить 0,0758 га, що не відповідає площі, вказаній у кадастровому плані земельної ділянки (додатково надані матеріали супровідним листом від 09.12.2019р , див. Додаток №3, Малюнок №1) - 0,057га; конфігурація земельної ділянки та довжина ліній меж ділянки не відповідає даним, що зазначені в каталозі координат, складених ОСОБА_15 (див. Додаток №2);

фактична площа земельної ділянки №1625"а", кадастровий номер :02:004:0016 (власність ОСОБА_2 ) (0,0614га;),

визначена згідно даним Технічного звіту, складеного інженером-геодезистом ОСОБА_14 (див. Додаток №1) не відповідає даним копії Витягу з Державного земельного кадастру, щодо зазначеної земельної ділянки, згідно з якими площа цієї ділянки становить 0,0758 га.

Таким чином, мають місце певні відхилення фактичної площі земельної ділянки позивача та відповідача від технічної документації та правовстановлюючих документів.

При цьому вказано про фактичну площу земельної ділянки №1625"а", кадастровий номер :02:004:0016 меншу ніж визначена відповідачу правовстановлюючими документами, в той же час фактична конфігурація і площа земельної ділянки позивача №1625 збільшена до +12 кв.м.

Нормативне обґрунтування. Оцінка аргументів сторін, висновки суду.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно із ч. 1ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до вимог ст.155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс 13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

За правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 квітня 2016року у справі № 6-2824цс15 державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Заявляючи вимогу про припинення права власності на частину земельної ділянки належної відповідачу у розмірі 57,38 кв.м., позивач не ставить питання про недійсність рішення, яким було надано земельну ділянку відповідачці або державного акту як правовстановлюючого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Як вбачається із ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Підстави припинення права власності в цілому передбачені статтею 346 ЦК України, а зокрема, саме на земельну ділянку, передбачені ст. 140 ЗК України.

Відповідно до вимог ст. 140 ЗК України, підставами припинення права власності на земельну ділянку є:

а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку;

б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця;

в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника;

г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора;

ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб;

д) конфіскація за рішенням суду;

е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Посилання позивачем в її уточненому позові на рішення ВСУ, прийнятому за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 237 КАС України, а саме у справі № 6-57цс 13, згідно з якою йдеться, що перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку міститься в статті 140 ЗК України й що він є вичерпним, не може бути визнано підставою для перегляду судового рішення, оскільки статтею 140 ЗК України встановлено перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку для випадків, коли право власності набуто в установленому законом порядку.

Між тим, в даному випадку із поданих позивачем документів не доведено зворотного, матеріали справи не містять жодних доказів набуття земельної ділянки відповідачем незаконним шляхом або не в обраний законодавством спосіб.

Суд також звертає увагу, що у відповідності до ст.198 ЗК України, межі земельних ділянок погоджуються з суміжним власником та землекористувачами

Як зазначала відповідач ОСОБА_2 в своєму письмовому відзиві, згідно акту встановлення / відновлення/ меж земельної ділянки від 16.08.2004 року, ОСОБА_3 спадкодавець позивача щодо наведеної земельної ділянки № НОМЕР_1 під час видачі державного акту відповідачу власним підписом погодив такі межі земельної ділянки, що окреслені у технічній документації ОСОБА_2 .

Посилання позивачем на обставини не повідомлення її спадкодавцю, що земельна ділянка ОСОБА_2 виходить за фактично встановлені межі жодним чином не обґрунтоване та спростоване експертним висновком.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений його власності.

Згідно ч.1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частинами першою, другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пункт 1 статті 6, стаття 13 Конвенції та стаття 1 Першого протоколу зазначає , що: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

У відповідності до Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Андрій Рудемко проти України» , зазначено що: «35. З огляду на принципи, встановлені його практикою (див., наприклад, рішення у справі «Ян та інші проти Німеччини» (Jahn and Others v. Germany) [ВП], №№ 46720/99, 72203/01 і 72552/01, п. 78, ECHR 2005-VI), Суд зазначає, що мало місце втручання у право заявника на майно.

37. Отже, Суд визнає, що втручання у справі заявника становило «позбавлення» майна у значенні другого речення першого пункту ст. 1 Першого протоколу.

Тому Суд має визначити, чи було це втручання виправданим відповідно до цього положення.

38. Суд нагадує, що втручання у право на мирне володіння майном є сумісним з вимогами ст. 1 Першого протоколу, коли воно законне і не свавільне (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

У відповідності до Рішення Європейського суду з прав людини по справі «EastAlliance Limited" проти України», зазначено : «167.Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу та Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див рішення по справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96 , п.58,ECHR 1999-II. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права, що включає свободу від свавілля.

З огляду на наведені норми національного законодавства та практики європейських судів, суд враховує принцип непорушності права власності та мирного володіння майном.

Більш того, вагомого значення набув для суду й факт доведеності експертом відсутності накладення суміжних земельних ділянок позивача та відповідача, а взаємне накладення на кадастровому плані площею 0,0059 га є ймовірною причиною похибки /помилки/ при визначенні координат кутів зовнішніх меж земельних ділянок.

До того ж на аналогічні відхилення посилався експерт у наданому позивачем Висновку №587 від 18.09.2018 року.

Обидві експертизи є ідентичними та аналогічними в частині фактичної площі взаємонакладення.

За таких обставин, на основі повно та всебічно досліджених доказів, оцінивши їх достатність, належність, достовірність та логічний взаємозв`язок, виходячи із принципу непорушності права приватної власності та мирного володіння майном, прийнявши до уваги недоведеність позивачем факту накладення земельної ділянки ОСОБА_2 , кадастровий номер :02:004:0016 на належну позивачу земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1 , та набуття у власність відповідачкою земельної ділянки у порушення вимог закону, з огляду на вичерпаність підстав для припинення права власності, що окреслено у нормі закону в ст. 140 ЗК України, суд вважає за неможливе припинити право власності на частину земельної ділянки,яка належить ОСОБА_2 у розмірі 58,38 кв.м., а отже позовні вимоги в цій частині є недоведеними та такими,що задоволенню не підлягають

Стосовно вимог позивача про внесення до державної кадастрової карти змін щодо площі земельної ділянки № :02:004:0016, яка належить ОСОБА_2 , а саме зменшити площу такої на 58,38 кв.м., то суд вважає слушними доводи третьої особи, викладені у її письмових поясненнях від 08.11.2018 року, згідно яких внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку, зазначених у пункті 24 цього Порядку, здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги. /п.116 Постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 р/.

За умовами п. 118 наведеної вище постанови, внесення до Поземельної книги відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку (крім випадків, зазначених у пункті 119 цього Порядку) здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності відповідно до документації, що є підставою для внесення відповідних відомостей (змін до них) (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Таким чином, позивачем неправильно обраний спосіб захисту у ч.2 уточнених позовних вимог, адже кадастрова карта - частина програмного забезпечення Державного земельного кадастру, за допомогою якої здійснюється надання доступу до відомостей Державного земельного кадастру та оприлюднення у вигляді відкритих даних визначених Законом України Про Державний земельний кадастр відомостей, в той же час у сенсі розуміння п.6 постанови КМУ№ 1051 від 17.10.2012 року, до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів (у тому числі таких, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні, в мм. Києві та Севастополі) належать:1) внесення до Державного земельного кадастру:геодезичної, картографічної основи та відомостей про них (змін до них), індексних кадастрових карт (планів) відповідних адміністративно-територіальних одиниць (змін до них).

Таким чином, порядок внесення змін до кадастрової карти не відноситься до компетенції суду.

Щодо вимог позивача про встановлення меж земельної ділянки за певними координатами та визнання права власності на земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1 за фактично встановленими координатами по периметру земельної ділянки 88,6 м, площею 0,0493 га за ОСОБА_1 , то вказані вимоги є похідними від основної частини позову, та в разі недоведеності підставності загальних вимог, якими обґрунтовувався позов ОСОБА_6 , також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 116,125,140, 152 ЗК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання недійсним державного акту та визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ІНН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області.

Відповідач: ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради, , адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, буд. 21.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, що знаходиться за адресою: вул. Канатна, 83, м. Одеса, .

Повний текст рішення складений 10 червня 2021 року.

Суддя: