Справа №519/1105/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

26.04.2021 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі Рішення Южного міського суду від 26.06.2006, яке було змінено 05.11.2010 з відповідача стягуються аліменти на утримання сина. Влітку 2020 року ОСОБА_4 отримав серйозну травму, яка потребувала хірургічного втручання для встановлення імплантів, які досить дорого коштують. Позивач звернулася до ТОВ «МЕДІМПЛАНТ» та 27 червня 2020 року ТОВ «МЕДІМПЛАНТ» було виставлено рахунок № НОМЕР_1 на загальну суму 33 170,00 гривень, на придбання товару, а саме: набору інструментів та витратних матеріалів для артроскопічної аутопластики ПХЗ, набору фіксаторів для відновлення меніску. Факт перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «МЕДІМПЛАНТ» для придбання імплантів підтверджується квитанцією від 03.07.2020. Згідно видаткової накладної №МТ200630-07 від 30.06.2020 ТОВ «МЕДІМПЛАНТ» було поставлено: гвинтовий фіксатор BIOSURE-PK, 10х30 ММ та гвинтовий фіксатор BIOSURE-PK, 8х25 ММ на загальну суму 33 170 гривень. Окрім витраченої суми на придбання імплантів, Позивачем було понесені наступні витрати: 20 000,00 грн., за надані медичні послуги, що підтверджується квитанцією № 42 від 03.07.2020: 950,00 грн. на проведення МРТ, 1 316,00 грн. на придбання ліків, 1 255,00 грн.- на придбання бандажу на коліно, 531, 70 грн.- на доходи від прийому інших платежів. Всі вищезазначені суми підтверджуються чеками, які містяться в матеріалах справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у його відсутність, а також пояснення, згідно яких позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження.

На підставі рішення Южного міського суду Одеської області від 26.06.2006 з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн. (а.с.26-27).

Згідно рішення Южного міського суду Одеської області від 05.11.2010 змінений розмір, стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку доходів відповідача (а.с.24-25).

09.06.2020 ОСОБА_5 отримав серйозну травму, яка потребувала хірургічного втручання для встановлення імплантів, що не заперечувалось сторонами.

У зв`язку з лікуванням сина надавались медичні послуги на суму 20 000 грн. та встановлені гвинтові фіксатори на суму 33 170 грн., купувались ліки на суму 1316 грн., бандаж на коліно на суму 1255 грн., що підтверджується договором, випискою із медичної картки, рахунком на оплату, квитанціями (а.с.13-18, 20-23зв).

Таким чином позивачем понесені витрати на загальну суму 55 741 грн.

Судом не враховуються наданні квитанції на підтвердження витрат на суму 950 грн. на проведення МРТ, а також на суму 531,70 грн., оскільки не можливо встановити чи понесені вони у зв`язку даним лікуванням.

Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу понесених додаткових витрат у зв`язку зі здоров`ям дитини.

Відповідно до ч.10 ст.7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст.ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в якому зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами, а саме травмою сина, а законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості додаткових витрат, що становить 27 870,50 грн.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживають окремо.

Відповідач є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки.

Доводи відповідача, що саме спортивна школа прийняли всі ризики з компенсації фактичних витрат, під час проведення спортивних змагань 09.06.2020 де син отримав травму при грі у футбол, суд не може прийняти до уваги, так як відсутні докази на підтвердження даних обставин. Також відповідні клопотання відповідачем не заявлялись.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат.

На основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в такому вигляді ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню частково.

Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 141, 185 Сімейного Кодексу України, п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.12, 76, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 27 870,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 840,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська