Справа № 621/396/21
Провадження № 2/621/517/21
РІШЕННЯ

Іменем України

08 червня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя Вельможна І.В.,

секретар судового засідання Акулова А.М.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку,

в с т а н о в и в:

18.02.2021 ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з наступними вимогами: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 07 серпня 2020 року між нею та ОСОБА_2 , укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №32.

Від шлюбу вони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею.

На даний час сторони проживають окремо, спільного бюджету не мають, шлюбні стосунки фактично припинені.

Позивач навчається на контрактній формі навчання в Українській медичній стоматологічній академії, не працює, доходу не має.

Оскільки вона на даний час не працює і заробітну плату не отримує, вона вимушена жити на грошові кошти, які їй надають батьки.

Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдається, вона змушена звернутися до суду з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їхньої дочки та на своє утримання до досягнення дочкою трирічного віку у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , має задовільний стан здоров`я, на його утриманні інші особи не перебувають, але добровільно матеріальної допомоги на її утримання та утримання їхньої дворічної дочки він надавати відмовляється, вважала свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою судді Зміївського районного суду від 23.03.2021 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження на 12.04.2021.

Позивач ОСОБА_1 , подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяви.

Відповідач ОСОБА_2 , подав відзив, позовні вимоги визнав частково. Просив позов задовольнити частково, стягувати на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 960 грн. 50 к., в іншій частині позову відмовити. Посилався на те, що позивач перешкоджає йому у побаченнях з дочкою, а її твердження про те, що ніяких стосунків вони не підтримують не відповідають дійсності, оскільки він забрав дитину з пологового будинку, купував та забезпечував дочку необхідними речами, ліками, одягом. Вказав, що немає стабільного заробітку оскільки навчається на контрактній формі навчання в Українській медичній стоматологічній академії, не працює. Враховуючи відсутність сталого заробітку, вважав вимоги позивача щодо стягнення аліментів у частці від доходу не обґрунтованими та зазначив, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складає 960 грн. 50 к. Необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що сторони перебувають у однакових умовах, факт того, що він не працює, а навчається, у нього відсутня можливість утримувати дружину.

У судовому засіданні ОСОБА_2 , підтримав доводи зазначені у відзиві.

У відповіді на відзив 27.04.2021 ОСОБА_1 , вказала, що у повному обсязі заперечує обставини на які посилається ОСОБА_2 , у відзиві, зазначила, що відповідач самоусунувся від утримання та виховання їх спільної дитини. ОСОБА_2 , є молодим, працездатним чоловіком та має можливість надавати утримання дитині та їй, оскільки дитина проживає разом з нею та знаходиться тільки на її утриманні.

Вислухавши доводи відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підтвердження доводів позовної заяви позивачем надано копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 та свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , з яких вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6,7).

Дитина ОСОБА_3 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 . (а.с.8)

Позивач ОСОБА_1 , є студенткою Української медичної стоматологічної академії, контрактної форми навчання, що підтверджується договором про надання освітніх послуг №25/2019-М-2 від 05.08.2019, термін навчання 4 роки 10 місяців. (а.с.10)

У відповідності зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умова для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Позивач надала докази того, що відповідач є батьком їх спільної неповнолітньої дочки, тому зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини.

Вимоги щодо розміру аліментів на дитину заявлені з дотриманням положень статей 182, 183 Сімейного кодексу України.

При цьому спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, що вказує на неслушність доводів відповідача ОСОБА_2 , про відсутність підстав для стягнення аліментів на утримання дитини у частці від його доходу та визнання позову в цій частині в розмірі 960 грн. 50 к.

Щодо відсутності сталого заробітку, факту не працевлаштування та інших обставин визначених у відзиві ОСОБА_2 , слід зауважити, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Крім того, суд вважає за неможливе надання переваги посиланням відповідача на його скрутне матеріальне становище і залишити при цьому поза увагою інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання матері дитини ОСОБА_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, висновки суду наступні.

У відповідності з частинами 1, 2, 4, 6 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Позивачкою у позові стверджувалося, що з нею проживає дитина, яка не досягла трирічного віку; батько дитини, який проживає окремо, може надавати їй матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку.

Зазначені обставини заперечувалися відповідачем, який зазначив, що не працює, є студентом Української медичної стоматологічної академії, відповідно до договору №134/2017-С від 14. 08.2017, термін закінчення навчання - 30.06.2022 (а.с.27,28), не має стабільного доходу, крім того, посилався на неналежну поведінку позивача, яка чинить перешкоди у побаченні з дочкою та той факт, що приймав участь у забезпеченні дитини. (а.с.29-43)

Отже, за змістом зазначеної вище норми, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

На підтвердження обставин на яких ґрунтується позиція невизнання ОСОБА_2 позову в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 , на розсуд суду надано договір про надання освітніх послуг №134/2017-С від 14.08.2017, термін закінчення навчання - 30.06.2022 з зазначенням вартості освітньої послуги 141562 грн. 00 к., та довідку декана факультету Української стоматологічної академії від 15.04.2021 про навчання ОСОБА_2 , на денній формі навчання. (а.с.27,28)

Тобто, неможливість відповідача надавати утримання дружині обумовлена фактом його навчання, відсутністю сталого заробітку.

Однак, суд не погоджується з вказаними доводами, оскільки сам факт навчання на контрактній основі, відсутність працевлаштування не вказує на відсутність у відповідача можливості утримувати дружину.

Відомостей щодо незадовільного стану здоров`я, непрацездатності, наявність утриманців, хвороби членів сім`ї, тощо на розсуд суду відповідачем не надано.

Таким чином, висновок суду щодо можливості ОСОБА_2 , надавати утримання дружині, яка, крім того, також є студенткою учбового закладу на контрактній основі, має малолітню дитину, ґрунтуються на тих фактах, що працездатний чоловік, який не має на своєму утриманні інших дітей або непрацездатних батьків, у змозі виконати свій батьківський обов`язок щодо утримання дитини для її нормального розвитку та виплачувати аліменти дружині до досягнення дитиною трьох років, а факт відсутності сталого заробітку не вказує на неможливість надавати утримання дружині.

Щодо розміру частки, яку просить стягнути ОСОБА_1 , на її утримання, а саме, однієї чверті, суд, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважає за необхідне зменшити такий розмір до 1/6 частки доходу (заробітку) відповідача, що відповідає засадам розумності та справедливості.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті (1/4) з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття та 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини ОСОБА_1 , до досягнення неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 206, 223, частиною 2 статті 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті (1/4) з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі однієї шостої (1/6) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 18 лютого 2021 року і до досягнення неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_3 )

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Головуючий: