КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6503/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Новака Р.В. в м. Київ 07 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, третя особа Російська Федерація в особі посольства Російської Федерації в Україні про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просила відшкодувати їй за рахунок коштів державного бюджету України заподіяну терористичним актом шкоду за зруйноване домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1 в сумі 11 027 250 грн. та моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 ,не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що позивача не було повідомлено про дату і час судового засідання, тому застосування ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України в даному випадку є незаконним.

Вважала, що справу можливо було вирішити за відсутності позивача, що підтверджує факт незаконності застосування ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позов без розгляду ухвалою від 07 серпня 2020року на підставі ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позивач в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, не повідомив про причини неявки, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило.

Однак з такими висновками апеляційний суд не може погодитися, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що у березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року після залишення позовної заяви без руху та усунення позивачем недоліків позовної заяви відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 14 листопада 2018 року (а. с. 32), про що сторонам направлено листи (а. с. 34 - 36).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2018 року без видалення до нарадчої кімнати задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі в справі в якості третьої особи Російську Федерацію в особі посольства РФ в Україні; в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників оголошено перерву до 25 лютого 2019 року (а. с. 40), про що представники позивача і відповідача Кабінету Міністрів України повідомлені під розписку (а. с. 41).

25 лютого 2019 року представником позивача подано до суду заяву, в якій він просив провести підготовче засідання і призначити справу до розгляду (а. с. 69).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2019 року в судовому засіданні, проведеному без участі сторін і третьої особи, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 липня 2019 року (а. с. 71), про що представники позивача і відповідача Кабінету Міністрів України повідомлені під розписку (а. с. 72), а позивачу ОСОБА_1 направлено судову повістку та копію ухвали від 25 лютого 2019 року (а. с. 74), яка повернулася до суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання) (а. с. 78).

17 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, в якій просила надсилати судові повістки, повідомлення в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення на її мобільний номер телефону (а. с. 73).

20 червня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, що стосуються розміру матеріальної шкоди, в якій просила відшкодувати їй за рахунок коштів державного бюджету України заподіяну терористичним актом шкоду за зруйноване домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1 в сумі 12 134 850 грн. (а. с. 79 - 81).

На а. с. 89 знаходиться довідка, складена секретарем судового засідання Пітей О.Д. про те, що відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання по справі № 757/15335/18-ц 12 липня 2019 року всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Про час і місце розгляду справи 25 жовтня 2019 року представник позивача та відповідача Кабінету Міністрів України повідомлені під розписку (а. с. 90); відповідачу Державній казначейській службі України та третій особі Російській Федерації в особі посольства РФ в Україні направлено судові повістки (а. с. 91 - 92).

На а. с. 93 знаходиться довідка, складена секретарем судового засідання Пітей О.Д. про те, що судове засідання по справі № 757/15335/18-ц, призначене на 25 жовтня 2019 року,знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. Особам, які беруть участь у справі, направлено судові повістки з повідомленням про час і місце розгляду справи 27 січня 2020 року (а. с. 95 - 97). Позивачем ОСОБА_1 судову повістку не отримано і конверт повернуто до суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 109).

На а. с. 100 знаходиться довідка, складена секретарем судового засідання Пітей О.Д. про те, що судове засідання по справі № 757/15335/18-ц, призначене на 27 січня 2020 року, знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.

Про час і місце розгляду справи 14 травня 2020 року представник позивача та відповідача Кабінету Міністрів України повідомлені під розписку (а. с. 101);відповідачу Державній казначейській службі України та третій особі Російській Федерації в особі посольства РФ в Україні направлено судові повістки (а. с. 103 - 104).

На а. с. 110 знаходиться довідка, складена секретарем судового засідання Пітей О.Д. про те, що відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання по справі № 757/15335/18-ц 14 травня 2020 року всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Особам, які беруть участь у справі, направлено судові повістки з повідомленням про час і місце розгляду справи 07 серпня 2020 року (а. с. 111 - 114).

07 серпня 2020 року представником відповідача Кабінету Міністрів України подано заяву про залишення позову без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача (а. с. 115).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року, постановленою за відсутності учасників справи, позов ОСОБА_1 залишено без розгляду (а. с. 134).

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач та її представник були належним чином повідомлені про розгляд справи на 07 серпня 2020 року, враховуючи відсутність розписок або рекомендованих повідомлень про вручення поштової кореспонденції із відповідними відмітками, а отже висновки суду про другу поспіль неявку позивача є передчасними та помилковими.

Апеляційний суд враховує, що судом першої інстанції не встановлювалось, чи взагалі позивач і її представник належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, і не зазначено, в які саме судові засідання не з`явилася позивач.

Апеляційний суд приймає до уваги, що позивачем подано до суду заяву про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, в якій вона просила надсилати судові повістки, повідомлення в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення на її мобільний номер телефону (а. с. 73), однак в матеріалах справи відсутні докази повідомлення її про дату, час і місце судового засідання в обраний нею спосіб.

З огляду на відсутність доказів щодо належного повідомлення позивача відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, суд першої інстанції був зобов`язаний відкласти розгляд справи та вжити заходів щодо належного повідомлення позивача про час розгляду справи.

Встановлений статтями 128 - 130 ЦПК України порядок повідомлення позивача судом першої інстанції не дотриманий.

Висновки суду першої інстанції, що представник позивача недобросовісно користується своїми процесуальними правами, не ґрунтуються на вимогах ст. 128 - 130 ЦПК України та є безпідставними.

Таким чином, установивши, що матеріали справи не містять визначених процесуальним законом доказів належного повідомлення позивачів та їх представника про призначене у справі судове засідання 07 серпня 2020 року, висновки суду про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомлених позивачів та їх представника в судове засідання є передчасними.

Апеляційний суд приймає до уваги, що суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, посилався на рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року в справі«AlimentariaSandersS.A. v. Spain», згідно якого право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком цієї особи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати передбачені процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження, а також на рішення у справі «Красношапка проти України» від 30 листопада 2006 року про те, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ.

При цьому, призначаючи засідання у даній справі, самим судом першої інстанції було неодноразово допущено порушення строків, встановлених ЦПК України для здійснення процесуальних дій та розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Так, відкриваючи провадження в справі ухвалою від 25 червня 2018 року, судом призначено підготовче засідання лише на 14 листопада 2018 року, перерву в якому оголошено до 25 лютого 2019 року; після закриття підготовчого засідання 25 лютого 2019 року призначено розгляд справи по суті на 12 липня 2019 року, який відкладався на 25 жовтня 2019 року, 27 січня 2020 року, 14 травня 2020 року та 07 серпня 2020 року.

Таким чином, покладення судом першої інстанції відповідальності на позивача за невжиття ним заходів для прискорення процедури слухання в даному випадку не є справедливим.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року не можна вважати законною та обґрунтованою.

Разом із тим, апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що справа могла бути розглянута за відсутності позивача, оскільки розгляд справи за відсутності позивача допускається лише у разі наявності поданої ним заяви про це, яка в даному випадку ОСОБА_1 не подавалася.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 червня 2021 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.