Провадження №: 2/755/1651/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Стрижеуса В.А.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Києві питання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

у с т а н о в и в:

22.10.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

30.03.2021 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю, у якому відповідач, зокрема, просить поновити йому строк для подання зустрічного позову посилаючись на те, що про обставини відкриття провадження у справі він дізнався лише 12.02.2021 року та не міг подати вчасно зустрічний позов, оскільки мав знайти фахівця в галузі права для отримання правової допомоги, а в період з 01.03.2021 року по 16.03.2021 року перебував на лікуванні в м. Будапешт.

У підготовчому засіданні відповідач просить прийняти зустрічний позов до спільного розгляду із первісним позовом та поновити строк на подання зустрічного позову посилаючись на те, що не отримував поштою копію ухвали суду про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими документами, а тому пропустив строк для подання зустрічного позову.

Представник позивача в підготовчому засіданні заперечує проти прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом та вважає, що клопотання відповідача про поновлення йому строку для подання зустрічного позову не підлягає до задоволення, адже згідно матеріалів справи 12.02.2021 року відповідач ознайомився з матеріалами справи, а зустрічний позов поданий лише 30.03.2021 року і поважні причини пропуску строку відсутні.

Суд, вивчивши матеріали зустрічного позову та цивільної справи, вислухавши думку учасників підготовчого провадження, приходить до висновку про те, що клопотання відповідача про поновлення строку подання зустрічного позову не підлягає до задоволення, а зустрічний позов має бути повернутий заявнику, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За змістом п. 8 ч. 2 ст. 187 ЦПК України, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 01.02.2021 року суд визначив позивачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Отже, у встановлений судом строк для подання відзиву на позов, позивач також мав право пред`явити зустрічний позов.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2021 року відповідач звернувся до суду із заявою, у якій просив надати матеріали справи №755/15784/20 для ознайомлення та здійснення фотозйомки матеріалів вказаної справи.

У цій заяві також міститься напис відповідача про те, що з матеріалами справи він ознайомився 12.02.2021 року.

Отже починаючи з наступного дня після здійснення відповідачем ознайомлення з матеріалами справи розпочався перебіг процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву та відповідно для подання зустрічного позову в межах строку для подання відзиву на позовну заяву.

При цьому, матеріали зустрічного позову свідчать, що він був зданий до відділення пошти для пересилання до суду лише 24.03.2021 року, тобто через 40 днів від дня ознайомлення відповідача з матеріалами справи.

Таким чином, відповідач пропустив встановлений в межах ст. 193 ЦПК України строк для подання зустрічного позову.

Згідно положень ч. 3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву є процесуальним строком встановленим судом, який трансформується у процесуальний строк встановлений законом щодо пред`явлення зустрічного позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На думку суду повідомлені стороною відповідача причини невчасного звернення до суду із зустрічним позовом не можна визнати поважними, а відтак зустрічний позов підлягає поверненню заявнику, з огляду на наступне.

Посилання відповідача на необхідність відшукати фахівця в галузі права не можна визнати поважними причинами пропуску процесуального строку, адже в Україні відсутній дефіцит фахівців в галузі права, а зміст зустрічного позову не є об`ємним та не свідчить, що відповідач взагалі користувався послугами юриста для його складання, оскільки позов виконаний від власного імені та підписаний власноручно відповідачем.

Крім того, додатки до зустрічного позову свідчать, що вони є особистими документами відповідача, тож відсутні підстави вважати, що для отримання доказів за зустрічним позовом необхідний був тривалий час для їх витребування та/або відшукування.

Перебування відповідача на лікуванні в період з 01.03.2021 року до 16.03.2021 року у м. Будапешт наявними в матеріалах справи належними доказами не підтверджується.

У матеріалах наявний витяг з наказу №139ос від 19.02.2021 року про надання відповідачу відпустки з 01.03.2021 року до 16.03.2021 року з виїздом до Угорщини, а щодо проходження у цей період лікування дані відсутні.

Згідно матеріалів справи, 12.02.2021 року відповідач після ознайомлення з матеріалами справи подав до суду заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку із раніше оформленою та наданою відпусткою.

Отже, відповідач достеменно знаючи про наявний на розгляді у суді спір, обрав використання ним відпустки з виїздом за закордон замість відшукування фахівця в галузі права та підготовки зустрічного позову для його вчасного подання до суду у встановлений строк.

При цьому, заздалегідь запланувавши відпустку та/або лікування відповідач з цих підстав не був позбавлений можливості до закінчення строку для подання відзиву на позовну заяву звернутись до суду із заявою про продовження процесуального строку встановленого судом для подання відзиву у відповідності до положень ч. 2 ст. ст. 127 ЦПК України, що відповідно збільшило б і строк для подання зустрічного позову, однак таких дій відповідач не вчинив, натомість кожна сторона розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Крім того, відповідач перебував у відпустці 16 днів, а інший термін пропуску відповідного строку до подачі зустрічного позову 24.03.2021 року (з 13.02.2021 по 01.03.2021, з 17.03.2021 по 24.03.2021) не мотивовано.

Посилання відповідача на неотримання поштою судової кореспонденції не вказують на поважність пропуску процесуального строку, адже 12.02.2021 року відповідач ознайомився з матеріалами справи з використанням фотозйомки, тож копія всіх матеріалів справи була наявна у відповідача з 12.02.2021 року.

Наведене свідчить про відсутність повідомлених позивачем поважних причин пропуску строку для звернення до суду із зустрічним позовом і зурахуванням викладеного у задоволенні клопотання сторони відповідача про поновлення процесуального строку слід відмовити, а зустрічний позов повернути заявнику на підставі положень ст.ст. 127, 193, та 194 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127, 193, 194, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про поновлення строку на подання зустрічного позову - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складний 08.06.2021 року.

Суддя -