Справа № 638/8029/20
Провадження № 2/638/874/21
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

03.02.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - Штих Т.В.,

за участі секретаря - Овчаренко К.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, неустойки та зобов`язання повернення орендованого майна,-

встановив:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди майна, 3 % річних та інфляційні нарахування , неустойку за час прострочення у загальній сумі 746 529, 58 грн., просить також зобов`язати відповідача повернути майно згідно переліку, зазначеному у акті прийому - передачі від 19 липня 2019 року.

В обгрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди 01/07-19 від 19 липня 2019 року в частині сплати передбаченої договором орендної плати та невиконання обов`язку щодо повернення орендованого майна після закінчення строку дії договору. В якості правових підстав посилається на норми статей 526, 610, 612, 625, 759, 760, 762, 763, 785 ЦК України.

Ухвалою від 15 червня 2020 року у вказаній справі відкрито провадження, учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 03 лютого 2021 року позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, представник позивача надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Крім того у судовому засіданні зазначив, що відповідач обізнаний про існування зазначеного спору, зв`язувався із позивачем у телефонному режимі з приводу наявного спору вже під час перебування справи у суді, але від врегулювання спору мирним шляхом відмовляється, посилаючись на фінансові труднощі.

Відповідач у судове засідання в черговий раз не з`явився, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило, правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Судом враховується, що провадження у відповідній справі було відкрито 15 червня 2020 року, відповідач неодноразово повідомлявся про час та дату судового засідання за адресою, зазначеною у договорі та акті прийому-передачі майна від 19 липня 2019 року, що містять підпис відповідача, а досудова вимога, направлена позивачем перед зверненням до суду, була отримана відповідачем, про що свідчить поштове повідомлення.

Згідно правил статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Таких повідомлень до суду від відповідача не надходило.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та/або заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судових засідань.

У даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст.12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

19.07.2019 року між ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) та фізичною особою ОСОБА_2 (Орендар) було укладено договір оренди № 01/07-19, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування майно - обладнання для будівельних робіт, а сааме: балки (ригеля) 3, 90 м - 54 шт.; балки (ригеля) 2, 65 м - 386 шт.; корони - 181 шт.; триноги - 156 шт.; фанера ламінована - 50 листів.

Факт передачі в оренду майна за договором підтверджується Актом прийому-передачі майна від 19.07.2019 року.

Згідно розділу 4 договору розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, у цілому складає 77 500, 00 грн. Орендна плата сплачується Орендарем у розмірі 100 % орендної плати після підписання договору обома сторонами протягом трьох діб.

Термін оренди складає 62 дня з моменту прийняття об`єкту, що орендується (пункт 3.1 договору оренди).

Відповідно до статей 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов`язковим для виконання кожної із сторін.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Позивач зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати за весь строк оренди в загальному розмірі 77 500, 00 грн.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження оплати відповідачем заборгованості з орендної плати, що є предметом позову.

Всупереч вимог статті 12 ЦПК України (цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 77 500,00 грн.

З приводу позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивачем за період з 23 липня 2019 року по 12 червня 2020 року було нараховано 2 076, 58 грн. 3 % річних, а також, за період з серпня 2019 року по квітень 2020 року було нараховано 1 953, 00 грн. інфляційних втрат.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат на предмет відповідності вимогам чинного законодавства та умовам договору оренди, суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими, правомірними та правильно розрахованими, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення неустойки за період з 20 вересня 2019 року по 12 червня 2020 року у розмірі 665 000, 00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Так, неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

У даному разі, у матеріалах справи відсутні докази повернення орендованого майна позивачу, тому вимога позивача про стягнення неустойки за період з 20.09.2019 року по 12.06.2020 року у розмірі 665 000, 00 грн. є законною та обґрунтованою, тому підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення майнових вимог позивача у повному обсязі:

77 500, 00 грн. - заборгованості із орендної плати за договором;

2 076, 58 грн. - 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання за період з 23.07.2019 року по 12.06.2020 року;

1 953, 00 грн. - інфляційні втрати за прострочення грошового зобов`язання за період з серпня 2019 року по квітень 2020 року;

665 000, 00 грн. - неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення з 20 вересня 2019 року по 12 червня 2020 року.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 року по справі № 910/16744/17 вказала, що такий спосіб захисту як примусове виконання обов`язку в натурі застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа має виконати зобов`язання на користь позивача, але відмовляється від виконання останнього чи уникає його. Примусове виконання обов`язку в натурі має наслідком імперативне присудження за рішенням суду (стягнення, витребування тощо), і не спрямоване на підсилення існуючого зобов`язання, яке не виконується, способом його відтворення в резолютивній частині рішення суду аналогічно тому, як воно було унормовано сторонами у договорі.

Суд зазначає, що позивачем, виходячи зі змісту правовідносин, було обрано ефективний спосіб поновлення порушеного права, оскільки спірні правовідносини виникли з договірних орендних зобов`язань, неналежне виконання яких з боку відповідача призвело до порушення прав позивача як орендодавця, за захистом яких останній і звернувся до суду.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених немайнових позовних вимог в частині зобов`язання відповідача повернути позивачу майно, надане у строкове платне користування, згідно з переліком.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 9 567, 31 грн.

На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 611, 612 , 625, 785 ЦПК України, керуючись ст. ст.10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, неустойки та зобов`язання повернення орендованого майна- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) 746529,58 ( сімсот сорок шість тисяч п`ятсот двадцять дев`ять гривень 58 копійок).

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути фізичній особі- підприємця ОСОБА_1 майно згідно переліку, зазначеного в Акті прийому- передачі майна від 19 липня 2019 року, а саме: балки ( ригеля) 3,90 метра-54 штуки, балки( ригеля) 2,65 метра - 386 штук, корони-181 штук, триноги-156 штук, фанера ламінована- 50 листів.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору у розмірі 9567,31 ( дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень 31 копійка).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст документу виготовлений 04 лютого 2021 року.

Головуючий