КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

Справа №753/6445/19 Головуючий у 1 інстанції: Заставенко М.О.

Провадження №22-з/824/469/2021 Суддя доповідач: Гаращенко Д.Р.

01 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

за участю секретаря Стеблиненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Бєлогуб Марії Вікторівни представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за апеляційною скаргою адвоката Жогіної Олени Олександрівни представника ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 вересня 2019 рокупозовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 вересня 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію скасовано, відмовлено у задоволенні зазначених позовних вимог; в частині стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору у розмірі по 614 грн 72 коп. з кожного змінено; в іншій частині залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року адвокат Жогіна О.О. представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду та ухвалити в частині нове рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Жогіної Олени Олександрівни представника ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 вересня 2019 року. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації закрито.

12 квітня 2021 року адвокат Бєлогуб М.В. представник ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000 грн.

У судовому засіданні адвокат Жогіна О.О. представник ОСОБА_2 та адвокат Пасюков В.В. представник ОСОБА_3 заперечували проти задоволення заяви, просили відмовити в її задоволенні.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлялися.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви.

Частиною першою статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У ч. 1, 3 ст. 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Відповідно до ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Повторне подання доказів в суді апеляційної (касаційної) інстанції в підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, процесуальний закон не вимагає.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2021 року адвокат Бєлогуб М.В. представник ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000 грн.(а.с. 131-148 т. 4)

Адвокатом Бєлогуб М.В. у відзиві на апеляційну скаргу був зазначений орієнтовний розмір судових витрат, в тому числі і розмір витрат на професійну правничу допомогу. (а.с. 72 т. 4)

До заяви про ухвалення додаткового рішення додано копію Договору №07/60/19 про надання правової допомоги, укладений 07.06.2019 року між Адвокатським об`єднанням «Едвайзерс» та ОСОБА_1 , копію Додаткової угоди №1 від 22 березня 2021 року до Договору про надання правової допомоги від 07.06.2019 року №07/60/19, копію рахунку-фактури №34 від 07 квітня 2021 року на суму 18 000 грн, копію квитанції №СВ04795782/1 від 09 квітня 2021 року на суму 18 000 грн, копію заключної виписки АО «Едвайзерс» за період з 09.04.2021 року по 09.04.2021 року, копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 09 квітня 2021 року до Додаткової угоди №1 до Договору №07/60/19про надання правової допомоги від 07.06.2019 року. (а.с. 135-141 т. 4)

При цьому, заява про ухвалення додаткового рішення містить детальний опис наданих послуг адвокатом Бєлогуб М.В. (а.с. 133 т. 4)

Отже, заявником дотримано строк і порядок подання доказів про розмір судових витрат, визначені у частині восьмій статті 141 ЦПК України.

Враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, колегія суддів вважає, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в розмірі 18000 грн є завищеними,не є реальним та розумним, а відтак зменшує розмір витрат, які підлягають відшкодуванню, до 8 500 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заявуадвоката Бєлогуб Марії Вікторівни представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішеннязадовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного суду.

Повний текст постанови складено 02 червня 2021 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко