Справа № 386/768/20
Провадження № 2/386/40/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Шкамерда К. С.

з участю: секретаря судового засідання Максютенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності,

встановив:

ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, посилаючись на те, що 05.05.1990 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який в подальшому було розірвано. Не зважаючи на розірвання шлюбу, позивачка та відповідач продовжували проживати однією сім`єю як чоловік та жінка, вели спільне господарство, разом виховували дітей, мали спільний сімейний бюджет. 03.04.2015 року позивачка знову уклала з відповідачем шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, про що було складено відповідний актовий запис за № 3 від 03.04.2015 року.

Під час шлюбу 17.06.2016 року сторонами було придбано у власність житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку. Покупцем зазначеного будинку виступав чоловік позивачки ОСОБА_2 . Згідно п. 4 вказаного Договору купівлі-продажу житлового будинку оціночна вартість будинку складала 30480,00 грн., та саме за цією ціною було здійснено його продаж. При цьому кошти, які використовувалися на придбання будинку лише частково у сумі 7534,00 грн. були спільними коштами позивачки з відповідачем, а решта 22946,00 грн. були особистою власністю позивачки. Позивачці на праві приватної власності належав житловий будинок АДРЕСА_2 . 26 грудня 2015 року який було продано на підставі договору купівлі-продажу.

Враховуючи це і приймаючи до уваги ринкову вартість спірного будинку, визначену умовами нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 17.06.2016 року (30480,00 грн.), 3/4 частки в будинку, що відповідає 22946,00 грн. є особистою власністю позивачки та не підлягає поділу між нею та відповідачем. Отже при поділі має бути врахована лише 1/4 частка будинку, яка відповідає сумі спільних коштів подружжя використаних на її придбання - 7534,00 грн.

Окрім того, під час шлюбу сторонами за спільні кошти було придбано автомобіль ВАЗ року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого станом на дату звернення до суду з цим позовом складає 33300,00 грн. та автомобільний причіп реєстраційний номер НОМЕР_2 орієнтовною вартістю 6000,00 грн. Також подружжям за спільні кошти було придбано побутову техніку та меблі на загальну суму 93810,00 грн. Все зазначене майно на сьогоднішній день знаходиться в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де сторони спільно проживали до припинення сімейних відносин. Отже, з урахуванням вимог ст. 60 СК України, все зазначене вище рухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності сторін.

Просить здійснити поділ майна, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, виділити ОСОБА_1 у власність житловий будинок АДРЕСА_1 , вартістю 30480,00 грн.

Виділити ОСОБА_1 у власність рухоме майно на загальну суму 62790,00 грн., а саме: телевізор 2003 року випуску вартістю 1200,00 грн., підставку під телевізор 1999 року виготовлення вартістю 440,00 грн., диван 2005 року виготовлення вартістю 500,00 грн., диван кутовий 2017 року виготовлення вартістю 8400,00 грн., стінку «Вікторія» 2001 року виготовлення вартістю 1500,00 грн., холодильник «Severin» 2017 року випуску вартістю 2300,00 грн., морозильну камеру 2018 року випуску вартістю 3000,00 грн., електроплиту 2-конфорочну 2004 року виготовлення вартістю 300,00 грн., таганок 2-конфорочний 2019 року виготовлення вартістю 500,00 грн., бойлер 2017 року випуску вартістю 4000,00 грн., кухонну стінку 2005 року виготовлення вартістю 2300,00 грн., стіл розкладний фігурний 2017 року виготовлення вартістю 1400,00 грн., стіл розкладний 2005 року виготовлення вартістю 600,00 грн., стіл кухонний розкладний 2005 року виготовлення вартістю 700,00 грн., табурети в кількості 10 шт. 2016 року виготовлення вартістю 1100,00 грн., шафу 2017 року виготовлення вартістю 2500,00 грн., пральну машинку автомат 2017 року випуску вартістю 8000,00 грн., млин для зерна 2004 року випуску вартістю 800,00 грн., стільці в кількості 3 шт. 1981 року виготовлення вартістю 150,00 грн., ящик металевий 1985 року виготовлення вартістю 300,00 грн., ящик дерев`яний 1981 року виготовлення вартістю 100,00 грн., ящик дерев`яний 1983 року виготовлення вартістю 100,00 грн., ящики дерев`яні в кількості 2 шт. 1982 рок виготовлення вартістю 200,00 грн., шини тракторні 2003 року виготовлення вартістю 900,00 грн., зернову суміш (ячмінь, кукурудза, пшениця) вагою 3 тонни загальною вартістю12000,00 грн., цукор в кількості 3 мішки загальною вартістю 2000,00 грн., клітки для кролів у кількості 4 шт. 2016 року виготовлення загальною вартістю 800,00 грн., кури у кількості 16 шт. загальною вартістю1600,00 грн., закрутки плодово-овочеві в кількості 200 банок загальною вартістю 2000,00 грн., тачку 2018 року виготовлення вартістю 300,00 грн., килим 1995 року виготовлення вартістю 600,00 грн., килимові доріжки у кількості 2 шт. 2017 року виготовлення вартістю 600,00 грн.,соняшникове насіння вагою 200 кг загальною вартістю1600,00 грн.

Виділити ОСОБА_2 у власність наступне рухоме майно на загальну суму 70322,00 грн., а саме; автомобіль марки ВАЗ року випуску державний номер ний знак НОМЕР_1 , вартістю 33300 грн. 00 коп., автомобільний причіп року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 6000 грн. 00 коп., телевізор 2003 року випуску вартістю 1100,00 грн., підставку під телевізор 1995 року виготовлення вартістю 300,00 грн., диван 2005 року виготовлення вартістю 500,00 грн., електроплиту 4-конфорочна 2019 року випуску вартістю 220,00 грн., духову шафу 2001 року випуску вартістю 400,00 грн., стіл розкладний 2016 року виготовлення вартістю 500,00 грн., столи кухонні в кількості 3 шт. 1993 року виготовлення на загальну вартість 900,00 грн., пральну машинку 1998 року випуску вартістю 300,00 грн., заточений верстат Дніпро МТЕ 32125 2019 року випуску вартістю 1650,00 грн., дрель Крофт ТЕС 2017 року випуску вартістю 1000,00 грн., болгарку Ритм МШ-1600 2016 року випуску вартістю 1060,00 грн., болгарку Дніпро М модель МШК 1250 2018року випуску вартістю 1030,00 грн., бензопилу STIHL МС-180 2017 року випуску вартістю 4160,00 грн., верстат свердлильний Sturm BС7037 2018 року випуску вартістю 2800,00 грн., мотокосу Viper CG430В 2016 року випуску вартістю 2800,00 грн., зарядний пристрій ВС-30 2017 року випуску вартістю 1300,00 грн., компресор Дніпро М 1,5к ВТ 2017 року випуску вартістю 2300,00 грн., інверторну сварку Дніпро М 2016 року випуску вартістю 2150,00 грн., циркулярну пилку 2017 року випуску вартістю 1800,00 грн., шуруповерт Дніпро М модель МДШ-600 2015 року випуску вартістю 800,00 грн., тачку 2015 року виготовлення вартістю 150,00 грн., набір автомобільних ключів 2017 року виготовлення вартістю 1300,00 грн., килим 1991 року виготовлення вартістю 500,00 грн., килимові доріжки у кількості 2 шт. 2001 року виготовлення вартістю 400,00 грн., пістолет для відстрілу гумових куль 2014 року виготовлення вартістю 1600,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь позивачки понесені нею судові витрати.

Провадження в даній справі відкрито ухвалою суду від 17 вересня 2020 року, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

17.09.2020р. судом постановлено ухвалу про витребування доказів, а саме: витребувати у КП «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» належним чином завірену копію інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_2 у разі її наявності у вказаній установі. Витребувати у Приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка В.В. належним чином завірену копію договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , зареєстрованого в реєстрі за №1791 від 26.12.2015 року. Витребувати у Територіального сервісного центру № 3545 Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області інформацію: чи перебувають у власності ОСОБА_2 , станом на дату надання відповіді на цей запит будь-які транспортні засоби. Якщо так, то зазначити їх реєстраційний номер, марку, модель, рік випуску, колір тощо. Окрім того, вказати дату постановлення на облік таких транспортних засобів; чи перебували у власності ОСОБА_2 в період часу з 01.01.2019 року по дату надання відповіді на цей запит будь-які транспортні засоби. Якщо так, то зазначити їх реєстраційний номер, марку, модель, рік випуску, колір тощо. Окрім того, вказати дату постановлення на облік таких транспортних засобів на ім`я ОСОБА_2 та дату зняття їх з обліку (якщо таке зняття мало місце) протягом запитуваного часу.

29.09.2020 р. до суду від Територіального сервісного центру № 3545 Регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області надійшла інформація відповідно до ухвали суду про витребування доказів від 17.09.20 р.

01.10.2020 р. до суду від КП «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» надійшли документи витребувані ухвалою суду від 17.09.20 р.

02.10.2020 р. до суду від Приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка Вадима Володимировича надійшли документи витребувані ухвалою суду від 17.09.20 р.

27.01.2021р. судом постановлено ухвалу про витребування доказів, а саме: витребувати у ОСОБА_1 документи, що підтверджують придбання та вартість заявлених у позові речей.

04.03.21 р. до суду надійшла заяві від представника позивача в якій зазначено, що у позивача відсутні докази які витребовувались ухвалою суду.

04.03.2021р. судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з?явились. Представник позивача ОСОБА_3 надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. З вартістю спірного майна, яку було зазначено відповідачем ОСОБА_2 у судовому засіданні погоджується.

31.05.21 р. позивач в судовому засіданні зазначила, що спірний будинок сторони придбали за грошові кошти більша частина яких, були її особистою власністю за продаж батьківського будинку, що знаходиться в с.Журавлинка Голованівського району Кіровоградської області. Сума вартості на майно яке заявлено в позовній заяві є приблизною, документів, які б свідчили про їх вартість у позивача немає.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача ОСОБА_4 надіслала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність.

В судовому засіданні 13.05.2021р. представник відповідача суду пояснила, що її довіритель категорично не погоджується з даним позовом. Згоден на розподіл вказаного будинку по Ѕ частині обом сторонам.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснив, що після першого розірвання шлюбу вони проживали разом та вели спільне господарство. Окремо з позивачем проживають майже рік. Кошти позивачки від продажу будинку АДРЕСА_2 у розмірі 22 946, 00 грн. вони використали для придбання спірного будинку в смт.Голованівськ, іншу частину грошових коштів додали разом. З вказаною сумою придбання будинку в смт. Голованівськ у розмірі 30480,00 грн. погоджується.

Стосовно рухомого майна, яке зазначено в позовній заяві відповідач зазначив, що він частково погоджується з його наявністю та вартістю за місцем проживання по АДРЕСА_1 , а саме наявні: телевізор LG 1998 року виготовлення, вартістю 300,00 грн.; телевізор 2003 року виготовлення, вартістю 500,00 грн., підставка під телевізор 1995 року виготовлення вартістю 100,00 грн.; підставка під телевізор 1999 року виготовлення вартістю 100,00 грн.; диван 2005 року виготовлення вартістю 200,00 грн.; диван 2005 року виготовлення вартістю 200,00 грн.; стінка «Вікторія» 2001 року виготовлення вартістю 1500,00 грн.; холодильник Severin 2017 року виготовлення вартістю 1000,00 грн.; морозильна камера 2018 року виготовлення вартістю 1000,00 грн.; електроплита 4-конфорочна 2019 року виготовлення вартістю 100,00 грн.; стіл розкладний 2005 року виготовлення вартістю 20,00 грн.; стіл кухонний розкладний 2005 року виготовлення вартістю 50,00 грн.; кухонна стінка 2005 року виготовлення вартістю 500,00 грн.; пральна машинка автомат 2017 року виготовлення вартістю 1000,00 грн.; млин для зерна 2004 року виготовлення вартістю 50,00 грн.; бензопила STIHL МС-180 2017 року виготовлення вартістю 100,00 грн.; кури у кількості 9 шт. 2020 року виготовлення вартістю 100,00 грн. закрутки плодово-овочеві в кількості 200 банок вартістю 50,00 грн. килим 1991 року виготовлення вартістю 100,00 грн., килимові доріжки у кількості 2 шт. 2001 року виготовлення вартістю 100,00 грн., диван кутовий 2017 року виготовлення вартістю 8000,00 грн. Іншого майна немає.

Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази та подані заяви, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 05 травня 1990 року, який розірвано рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2006р. та набрало законної сили 25.12.2006р. (а.с. 15).

03 квітня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №3,що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 03.04.2015р. виконавчим комітетом Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с.16). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №14 вбачається, що 26 грудня 2015 року позивачкою було продано будинок в АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Захаренко В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1791 (а.с.17-18).

Згідно даного договору ціна продажу будинку в АДРЕСА_2 , склала 22946,00 грн., що підтверджується Висновком про вартість об`єкта № 815036_02122015_А200-189 від 02.12.2015 року (а.с.19).

За час спільного проживання сторонами, а саме ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу житлового будинку від 17.06.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1008, набуто у власність житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 20-22). Відповідно до інформаційної довідки від 24.09.2020р. №31/11/3545-174 Територіального сервісного центру МВС 3545 (на правах відділу м.Благовіщенське) станом на 24.09.2020р. згідно бази даних за гр. ОСОБА_2 , транспортні засоби на обліку не значаться та протягом часу з 01.01.2019р. не реєструвались, та не відчужувались. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді спорів про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, вирішуючи спори між подружжям про поділ майна, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України , кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо позовних вимог стосовно виділення позивачу у власність житлового будинку АДРЕСА_1 , вартістю 30 480,00 грн. суд зазначає наступне.

Як вже встановлювалось судом, позивачці на праві приватної власності належав житловий будинок АДРЕСА_2 .

26 грудня 2015 року позивачкою було продано вказаний будинок на підставі договору купівлі-продажу та ціна продажу будинку склала 22946,00 грн. Зазначені кошти позивачкою було отримано від продажу власного будинку та були власними коштами позивачки та не являлись об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

При цьому вказані кошти позивачкою були використані під час оплати за придбаний 17.06.2016 року спірний будинок АДРЕСА_1 .

Вказані обставини визнані відповідачем у судовому засіданні, а відтак в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

У свою чергу, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Водночас, згідно ч. 7 ст. 57 СК України, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

З огляду на викладені обставини, оскільки у придбання спірного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 вартістю (на час його придбання) 30480,00 грн. окрім спільних коштів у сумі 7534,00 грн. позивачкою були вкладені також її особисті кошти у сумі 22946,00 грн., то, згідно вимог ч. 7 ст. 57 СК України, 75 % або ѕ частки вказаного житловому будинку, що відповідає розміру внесених позивачкою особистих коштів, є її особистою приватною власністю.

За таких умов поділу між сторонами підлягає лише 25 % або ј частка спірного житлового будинку, яка є спільною сумісною власністю подружжя.

При цьому, виходячи з рівності часток подружжя у спільному майні, кожному з подружжя має бути виділено у власність половина вказаної частки, що складатиме по 1/8 частці кожному.

З огляду на викладене, відповідачу має бути виділено у власність 1/8 ідеальну частину спірного житлового будинку.

У свою чергу за позивачкою з урахуванням частки що є її особистою приватною власністю має бути виділено у власність на 7/8 ідеальних частин спірного житлового будинку.

Позовні вимоги щодо виділення ОСОБА_2 у власність автомобіля марки ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 33300 грн. 00 коп. та автомобільного причіпу державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 6000 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які докази щодо придбання такого рухомого майна за час спільного проживання сторонами. Більш того, листом №31/11/3545-174 від 24.09.20 р. Територіальний сервісний центр МВС 3545 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Кіровоградській області (на правах відділу м.Благовіщенське) повідомив, що за ОСОБА_2 транспортні засоби на обліку не значаться та з 01.01.19 р. не реєструвались і не відчужувались.

Щодо поділу меблів, побутової техніки та інших речей побутового вжитку, перелік яких зазначено у позовній заяві, то суд вважає розподілити їх рівними частинами з урахуванням визнаної відповідачем вартості та наявності проти чого не заперечувала позивач наступним чином.

Зокрема, виділити у власність ОСОБА_2 суд вважає: телевізор LG 1998 року виготовлення, вартістю 300,00 грн.; телевізор 2003 року виготовлення вартістю 500,00 грн.; підставка під телевізор 1995 року виготовлення вартістю 100,00 грн.; підставка під телевізор 1999 року виготовлення вартістю 100,00 грн.; диван 2005 року виготовлення вартістю 200,00 грн.; диван 2005 року виготовлення вартістю 200,00 грн.; стінка «Вікторія» 2001 року виготовлення вартістю 1500,00 грн.; холодильник Severin 2017 року виготовлення вартістю 1000,00 грн.; морозильна камера 2018 року виготовлення вартістю 1000,00 грн.; електроплита 4-конфорочна 2019 року виготовлення вартістю 100,00 грн.; стіл розкладний 2005 року виготовлення вартістю 20,00 грн.; стіл кухонний розкладний 2005 року виготовлення вартістю 50,00 грн.; кухонна стінка 2005 року виготовлення вартістю 500,00 грн.; пральна машинка автомат 2017 року виготовлення вартістю 1000,00 грн.; млин для зерна 2004 року виготовлення вартістю 50,00 грн.; бензопила STIHL МС-180 2017 року виготовлення вартістю 100,00 грн.; кури у кількості 9 шт. 2020 року виготовлення вартістю 100,00 грн.; закрутки плодово-овочеві в кількості 200 банок вартістю 50,00 грн., килим 1991 року виготовлення вартістю 100,00 грн., килимові доріжки у кількості 2 шт. 2001 року виготовлення вартістю 100,00 грн. Всього виділити ОСОБА_2 майна на загальну суму 7070,00 грн.

Виділити у власність ОСОБА_1 суд вважає: диван кутовий 2017 року виготовлення вартістю 8000.00 грн.

Розмір грошової компенсації, який належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за різницю вартості часток у спільному майні становитиме 465,00 грн. (8000 грн.- 7070 грн.).

Оскільки до суду не надано належних та допустимих доказів щодо наявності іншого рухомого майна, яке вказано в позовній заяві у відповідача та придбання цього майна сторонами за спільним місцем проживання в період їх спільного проживання, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог щодо їх виділення у власність.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 частково, з мотивів, що викладені вище.

Керуючись ст.ст.12,13,258-259,264-265,268,354ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 у власність 7/8 ідеальної частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_5 у власність 1/8 ідеальної частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 у власність рухоме майно:диван кутовий 2017 року виготовлення вартістю 8000,00 грн.

Виділити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 у власність рухоме майно, а саме :

телевізор LG 1998 року виготовлення, вартістю 300,00 грн.;

телевізор 2003 року виготовлення вартістю 500,00 грн.;

підставка під телевізор 1995 року виготовлення вартістю 100,00 грн.;

підставка під телевізор 1999 року виготовлення вартістю 100,00 грн.;

диван 2005 року виготовлення вартістю 200,00 грн.;

диван 2005 року виготовлення вартістю 200,00 грн.;

стінка «Вікторія» 2001 року виготовлення вартістю 1500,00 грн.;

холодильник Severin 2017 року виготовлення вартістю 1000,00 грн.;

морозильна камера 2018 року виготовлення вартістю 1000,00 грн.;

електроплита 4-конфорочна 2019 року виготовлення вартістю 100,00 грн.;

стіл розкладний 2005 року виготовлення вартістю 20,00 грн.;

стіл кухонний розкладний 2005 року виготовлення вартістю 50,00 грн.;

кухонна стінка 2005 року виготовлення вартістю 500,00 грн.;

пральна машинка автомат 2017 року виготовлення вартістю 1000,00 грн.;

млин для зерна 2004 року виготовлення вартістю 50,00 грн.;

бензопила STIHL МС-180 2017 року виготовлення вартістю 100,00 грн.;

кури у кількості 9 шт. 2020 року виготовлення вартістю 100,00 грн.

закрутки плодово-овочеві в кількості 200 банок вартістю 50,00 грн.

килим 1991 року виготовлення вартістю 100,00 грн.

килимові доріжки у кількості 2 шт. 2001 року виготовлення вартістю 100,00 грн., всього на суму 7070,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 грошову компенсацію різниці вартості виділеного майна в розмірі 465,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 судові витрати у розмірі 345,09 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 10.06.21 р.

Суддя: Шкамерда К. С.