РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Джос І.Ю.,

справа № 333/4015/19

провадження № 2/333/60/21

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Фельський Сергій Леонідович

відповідач ОСОБА_2

представники відповідача адвокат Сєчін Ян Миколайович, адвокат Рой Вікторія Вікторівна, адвокат Кузнєцов Дмитро Олександрович

третя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_2 , яка у подальшому була уточнена шляхом залучення третьої особи ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

З 25 жовтня 2005 року позивач ОСОБА_1 перебуває з відповідачем ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, оскільки стосунки між подружжям погіршилися, позивачем надано позов про розірвання шлюбу, через що також вважає за доцільне поділити спільне майно.

30 липня 2013 року сторонами була придбана квартира АДРЕСА_1 та у подальшому автомобіль «ВАЗ 217130», 2012 року випуску, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 . Вказане майно зареєстровано на праві власності за відповідачем.

Позивач вважає, що оскільки квартира та автомобіль були придбані за спільні кошти, то майно є спільною сумісною власністю, а тому кожен із них має право на 1/2 частину майна.

За висновком експерта від 05 липня 2019 року вартість квартири становить 494 970 грн., а вартість автомобіля 108 140 грн. Тобто сукупна вартість майна становить 603 110 грн.

Позивач просить в порядку поділу спільного майна визнати право власності за нею на 3/5 частин квартири АДРЕСА_2 ; за відповідачем право власності на 2/5 частин вказаної квартири, та на автомобіль «ВАЗ 217130», 2012 року випуску, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 .

Відзив на позовну заяву

02 квітня 2021 року до суду надійшов відзив, в якому вказано, що у період перебування у шлюбі з позивачем були придбані квартира та автомобіль, однак оскільки відповідач працював не офіційно, а позивач до вересня 2018 року не працювала взагалі, то грошові кошти на придбання майна була позичені у батька відповідача, що підтверджується розписками від 25 липня 2013 року та від 09 травня 2018 року. Оскільки у подальшому батько звернувся безпосередньо до відповідача із вимогою про повернення позики, то в рахунок погашення заборгованості відповідачем 22 жовтня 2019 року на підставі договору купівлі продажу був переданий йому автомобіль. Також рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2021 року був встановлений факт обізнаності ОСОБА_1 про отримання позики для придбання квартири, рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 суму позики у розмірі 269 523 грн. У відзиві зазначено, що якщо боргові зобов`язання підтверджуються відповідними засобами доказування, то вони повинні враховуватися при поділі майна подружжя. Оскільки при пред`явлені позову позивачем не враховані боргові зобов`язання, набуті за час шлюбу, то підстави для задоволення позову відсутні, через що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 17 липня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

27 листопада 2019 року ухвалою суду зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя залишена без руху, а ухвалою суду від 15 січня 2020 року визнана неподаною та повернута позивачу. Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року заяву ОСОБА_2 про повернення судового збору задоволено, позивачу повернутий судовий збір.

Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року до участі у справі залучено у якості третьої особи ОСОБА_3

12 листопада 2020 року ухвалою суду підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 09 березня 2021 року клопотання представника позивача задоволено, витребувано у Регіонального сервісного центру МВС України в Запорізькій області відомості щодо транспортного засобу «ВАЗ 21713», 2012 року випуску.

У судове засідання позивач, повідомлена своєчасно та належним чином, не прибув, до суду направила свого представника адвоката Фельського С.Л., який позовну заяву підтримав з підстав, викладених у ній, однак оскільки транспортний засіб на момент розгляду справи вже був відчужений відповідачем, то просив замість визнання права власності відповідача на нього визнати за ним право власності на отримані за договором купівлі продажу грошові кошти.

Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибув, до суду направив свого представника, який проти позову заперечував.

Третя особа, повідомлений своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибув, причини його неявки суду не відомі.

Установлені судом фактичні обставини справи

25 жовтня 2008 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції був зареєстрований шлюбі, про що вчинено актовий запис № 625.

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_1

30 липня 2013 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г.М., зареєстрований у реєстрі за № 2142, відповідно до якого ОСОБА_6 набув право власності на кв. АДРЕСА_2 .

Згідно із довідками про надання інформаційно консультативних послуг суд`єктом оціночної діяльності ТОВ «Всеукраїнський експертно правовий союз» від 05 липня 2019 року, вартість кв. АДРЕСА_2 становить 494 970 грн., вартість транспортного засобу «ВАЗ 217130», 2012 року становить 108 140 грн.

За відомостями Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Запорізькій області Головного сервісного центру МВС від 23 березня 2021 року, транспортний засіб «ВАЗ 21713», 2012 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 , у період з 11 травня 2018 року до 24 жовтня 2019 року був зареєстрований за державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому 24 жовтня 2019 року в територіальному сервісному центрі № 2342 РСЦ МВС України в Запорізькій області транспортний засіб був перереєстрований на підставі договору купівлі продажу за ОСОБА_3

22 жовтня 2019 року між суб`єктом господарювання, що здійснює торгівлю транспортних засобів та перебуває на обліку в ГСЦ за реєстраційним номером № 7260, що діє на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу ВП № 2 ТОВ «Автодрім» та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі продажу транспортного засобу № 7260/19/002026, предметом якого є транспортний засіб «ВАЗ 21713», 2012 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 за ціною 124 450 грн.

Позиція суду та нормативно правове обґрунтування

Згідно із статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто статтею 60 СК України встановлено презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18 та у постанові Веерховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 червня 2020 року по справі № 430/1281/14-ц.

Так, у п. 23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України звернуто увагу судів на те, що при вирішенні спорів між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

При цьому належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

На підтвердження презумпції оспорюваності придбаного за час шлюбу майна до спільної сумісної власності відповідачем надані копії розписок та копія рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2020 року, яка роздрукована з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень без зазначення учасників справи, через що воно не приймається судом до уваги як доказ.

Будь яких клопотань від відповідача чи його представника про витребування доказів у передбаченому ст. 84 ЦПК України, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, відповідачем не надано достатніх та достовірних доказів, які б спростовували належність спірного майна до спільної сумісної власності подружжя, через що оскільки спірна квартира та автомобіль були придбані у період перебування сторін у шлюбі, вони є об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

За ч. 1 ст. 70 СК в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи питання щодо поділу транспортного засобу, суд виходить із наступного.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

За вимогами ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно зч. 3 ст. 65 ЦК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Позивачем не оспорюється договір купівлі продажу транспортного засобу.

Оскільки на теперішній час транспортний засіб перебуває у власності іншої особи ОСОБА_3 , який набув право власності на нього на законних підставах, а саме за договором купівлі продажу, позивачем вказаний правочин не оспорюється, то ОСОБА_3 є добросовісним набувачем, через що визнання права власності на транспортний засіб за відповідачем порушить права нового власника майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання за сторонами право власності на квартиру по 1/2 частин на кожного та відмову у визнанні права власності на транспортний засіб за відповідачем.

Розподіл судових витрат

У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 369 ЦК України, ст.ст. 60, 70, 71 СК України, ст.ст. 4, 12-13, 76, 81, 265, 280, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за

1)ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

2)ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частини квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 474, 85 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складено та підписано 09 червня 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва