У х в а л а

20 січня 2021 року

м. Київ

справа № 199/3170/14

провадження № 61-19337ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В с т а н о в и в:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня

2015 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, скасовано рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2014 року. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Звернуто стягнення на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 54,30 кв. м, житловою площею 30 кв. м та земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки, площею 1004 кв. м, які належать ОСОБА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, в рахунок сплати боргу за кредитним договором № DNUOGA08661557 від 15 листопада 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 , який станом на 10 квітня 2014 року складає 103 289, 13 доларів США. Початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації встановлено

274 215,00 грн. Відповідно до Закону України від 07 червня 2014 року

№ 1304 «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» виконання рішення зупинено протягом дії цього Закону. В задоволенні позовних вимог про виселення - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

26 грудня 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 грудня 2020 року, для розгляду справи визначено колегію суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У частині першій статті 127 ЦПК України зазначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження, та ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що на час постановлення рішення апеляційним судом вона була малолітньою, в судовому засіданні її інтереси ніхто не представляв, до участі у справі вона залучена не була, повноліття вона досягла ІНФОРМАЦІЯ_1 , колив країні був введений карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, що перешкоджало пошуку адвоката, можливості отримати професійну правову допомогу, а також збору доказів.

Наведені підстави та обставини вказують на відсутність зловживань ОСОБА_1 її процесуальними правами та, відповідно, свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження, оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається імовірність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.

Крім того, в касаційній скарзі порушено питання про звільнення від сплати судового збору за подачу касаційної скарги на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору обґрунтоване тим, що заявник є студенткою Дніпровського державного аграрно-економічного університету, форма навчання її платна. Відповідно до довідки Дніпровського державного аграрно-економічного університету № 390

від 22 грудня 2020 року, студентка не отримує заробітної плати (стипендії).

Розглядаючи вказане клопотання, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Згідно із статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду касаційної інстанції із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, надала відповідні докази на підтвердження її майнового стану, а тому клопотання про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня

2015 року.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу касаційної скарги.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 15 липня 2015 року.

Витребувати із Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська цивільну справу № 199/3170/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 01 березня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук