Справа № 199/2516/21
РІШЕННЯ

Іменем України

09.06.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування позову посилався на те, що ОСОБА_3 , 27 березня 2020 року, приблизно в 09 годині 13 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes Daimler-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24.01.2017 належить «ГЕНЕСИС ЕУ» ЕООД, Республіка Болгарія, здійснював рух з перевищенням допустимої швидкості, а саме 84.1 км./год., в світлий час доби, по сухому покриттю проїзної частини вулиці Вітчизняна, яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку, з дорожньою розміткою, з боку вул. Саранська у напрямку вул. Желябова у Амур-Нижньодніпровському районі, м. Дніпро.

Під час руху, по проїзній частині вул. Вітчизняна, м. Дніпро, поблизу електричної опори № 1212984, водій автомобіля «Mercedes Daimler-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , приблизно о 09:14 год. не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину рухаючись з права на ліво відносно напрямку руху вказаного автомобіля, не вжив своєчасно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки вказаного транспортного засобу, а також застосування своєчасного екстреного гальмування, у результаті чого, скоїв наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля «Mercedes Daimler-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав смертельну травму.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України.

Як зазначають позивачі у позові в результаті вищевказаного, та наслідків що настали, родичам померлого було завдано моральної шкоди, оскільки за життя ОСОБА_4 мешкав сам та постійно потребував нагляду зі сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які за ним доглядали та підтримували. З урахуванням тих душевних страждань, яких зазнали родичі померлого у зв`язку із втратою найріднішої людини, - розмір моральної шкоди позиві оцінюють у 200 000,00 грн., а саме по 100000,00 на кожного потерпілого.

Відповідач надав суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що позивачі по справі родичами померлого не являються, похованням померлого не займались, чому їх визнали потерпілими у кримінальному провадженні йому невідомо, а тому права на відшкодування моральної шкоди не мають.

Суд, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27 березня 2020 року, приблизно в 09 год. 13 хв. Відповідач по счправі., керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes Daimler-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24.01.2017, належить «ГЕНЕСИС ЕУ» ЕООД, Республіка Болгарія, здійснював рух з перевищенням допустимої швидкості, а саме не менш 84.1 км./год., в світлий час доби, по сухому покриттю проїзної частини вулиці Вітчизняна, яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку, з дорожньою розміткою, з боку вул. Саранська у напрямку вул. Желябова в Амур-Нижньодніпровському районі, м. Дніпро. Під час руху, по проїзній частині вул. Вітчизняна, поблизу електричної опори № 1212984, водій автомобіля «Mercedes Daimler-Benz», ОСОБА_3 , приблизно о 09:14 год. не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину рухаючись з права на ліво відносно напрямку руху вказаного автомобіля, не вжив своєчасно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки вказаного транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди у вигляді пішохода, у результаті чого, скоїв наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля, на пішохода ОСОБА_4 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. п. 1.З., 1.5., 2.3.6), 2.10., 12.3., 12.4. та 12.9. б). Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого пішоходу ОСОБА_4 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно положень п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до ч. 4 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законом передбачено чітке коло осіб, які мають право на відшкодування моральної шкода, завданої смертю фізичної особи, позивачами доказів на підтвердження факту належності до таких осіб не надано, на будь-які допустимі докази позивачі не посилаються. Отже, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат з урахуванням результату розгляду справи, судові витрати відносяться за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12,81,133,144,263-265 ЦПК України, ст.ст. 1167,1168 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У позовних вимогах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя: