Ухвала

07 червня 2021 року

м. Київ

справа № 338/208/21

провадження № 61-8569ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення дії земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2

про припинення дії земельного сервітуту.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області

від 01 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення дії земельного сервітуту визнано неподаною та повернуто заявнику.

24 травня 2021 року до Верховного Суду електронною поштою надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , скріплена електронним підписом, в якій заявник просить скасувати ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що судом

першої інстанції у порушення вимог, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», статтею 136 Цивільного процесуального кодексу України, відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, чим порушено його право на доступ до правосуддя.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2021 року

та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року, посилаючись на те, що копію оскарженої постанови суду апеляційної інстанції він отримав 12 травня 2021 року, що підтверджується копією конверта Івано-Франківського апеляційного суду.

Враховуючи наведені заявником обставини є підстави вважати, що строк

на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтями 1, 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З зазначених підстав суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір», статті 136 ЦПК України чітко слідує, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення від сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

У відповідності до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Частиною першою статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У відповідності до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою вдень первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області

від 15 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліку - сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 грн або надання суду доказів

про звільнення від його сплати судового збору. Суд першої інстанції встановив, що заявником не підтверджений скрутний матеріальний стан, відсутність доходів, що позбавляло б його можливості сплатити судовий збір у вказаному розмірі.

На виконання вимог зазначеної ухвали ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з аналогічним за змістом клопотанням про звільнення від сплати судового збору, мотивуючи його тим, що сума судового збору перевищує 5 % його річного доходу. На підтвердження вказаних обставин заявник подав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про відсутність доходів та утриманих податків.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області

від 01 березня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1

про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення дії земельного сервітуту визнано неподаною та повернуто заявнику.

Вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, встановив, що ОСОБА_1 не надав належних доказів, за наявності яких згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», статті 136 ЦПК України може бути вирішено питання про звільнення від сплати судового збору, зокрема заявником не доведено скрутного майнового стану, відсутності можливості сплатити судовий збір.

Доводи касаційної скарги не свідчать про порушення судами норм процесуального права при застосуванні наслідків несплати заявником судового збору у розмірі 908 грн за подання позовної заяви. Розмір судового збору, який позивач мав сплатити при поданні позовної заяви, не є надмірним, а вимога його сплатити не свідчить про обмеження права позивача на доступ до правосуддя.

Заявник неналежним чином, з недотриманням вимог частини четвертої статті 177 ЦПК України оформив позовну заяву, не виконав вимоги ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, не довів свого скрутного майнового стану, неможливості сплатити судовий збір у розмірі 908 грн за подання позовної заяви, що стало підставою для її повернення. У доступі до правосуддя суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, заявника не обмежував.

Судами враховано, що згідно з частиною сьомою статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення. Ухвалами суду, якими закінчено розгляд справи, є ухвали про закриття провадження у справі або залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження ухвали Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2021 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Богородчанського районного суду Івано-Франківської області

від 01 березня 2021 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про припинення дії земельного сервітуту - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович