Справа № 635/824/21
Провадження № 2/635/1843/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 лютого 2021 року селище Покотилівка Харківського району Харківської області

Суддя Харківського районного суду Харківської області Шинкарчук Я.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківський Електротехнічний Завод «ТРАНСЗВ`ЯЗОК», третя особа ? виконуючий обов`язки голови правління Лазарик Ю. про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, ?

в с т а н о в и в:

01 лютого 2021 року на електронну адресу Харківського районного суду Харківської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Приватного акціонерного товариства «Харківський Електротехнічний Завод «ТРАНСЗВ`ЯЗОК», в якій позивач просить суд:

? поновити позивача на посаду бджоляра в Приватному акціонерному товаристві «Харківський Електротехнічний Завод «ТРАНСЗВ`ЯЗОК» з 30 грудня 2020 року;

? стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківський Електротехнічний Завод «ТРАНСЗВ`ЯЗОК» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.10.2020 до дня поновлення позивача на роботі;

? стягнути з Приватного акціонерного товариства «Харківський Електротехнічний Завод «ТРАНСЗВ`ЯЗОК» на користь позивача 100 000,00 (сто тисяч) гривень в рахунок завданої шкоди;

? витребувати з Приватного акціонерного товариства «Харківський Електротехнічний Завод «ТРАНСЗВ`ЯЗОК» документи: штатний розпис станом на 12 липня 2016 року, станом на 01 січня 2020 року, станом на 28 жовтня 2020 року та станом на 30 грудня 2020 року; погодження з профспілковим комітетом про звільнення; наказ №197-К від 28.10.2020, наказ №56 від 25.11.2020, наказ №41-С від 30.12.2020, наказ №56-ОС від 12.07.2016; особову справу ОСОБА_1 ; посадову інструкцію бджоляра ОСОБА_1 (з відміткою про ознайомлення); договір про матеріальну відповідальність з ОСОБА_1 ; розрахунковий документ про нараховану заробітку плату за весь період праці з 12 липня 2016 року по 30 грудня 2020 року, сплачену заробітку плату, розрахунок при звільненні.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно з частиною першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 ЦПК України.

Так, у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Проте, в порушення приведеного вище положення ЦПК України, в позовній заяві не вказано:

-щодо позивача ? реєстраційний номер облікової картки платника податків;

-щодо відповідача ? ідентифікаційний код цією юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; відомі номери засобів зв`язку;

-щодо третьої особи ? повністю прізвище, ім`я та по батькові; відомі номери засобів зв`язку.

Згідно пунктів 6 та 7 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, а також відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Натомість, позивачем дана вимога закону не виконана, в поданому ним позові відсутні посилання на те, чи вживались заходи досудового врегулювання спору, а також дані щодо вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з вимог частини другої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Частиною п`ятою статті 95 ЦПК України встановлено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Зазначений порядок засвідчення копій документів відповідає пунктам 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Разом з тим, документи подані до суду не засвідчені у встановленому частиною п`ятою статті 95 ЦПК України порядку, немає посилань на те у кого знаходиться той чи інший оригінал письмового доказу, а також відсутня вказівка про наявність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

У відповідності до пункту 9 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При цьому, в позовній заяві не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести та/або поніс у зв`язку із розглядом справи.

У відповідності до пункту 10 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, така вимога закону позивачем не дотримана, в позові відсутнє посилання чи ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, згідно частини четвертої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», у частині першій статті 7, встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць ? 2270,00 гривень.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» визначає пільги щодо сплати судового збору, при цьому не звільняє від сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі ? у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відтак, позивачем за вимогу стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу має бути сплачено судовий збір у відповідному розмірі, проте

Окрім того, позивач також не надав підтвердження сплати судового збору за ініційовану ним вимогу про стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди у розмірі 100 000,00 гривень, оскільки відповідна вимога є майновою, адже позивач визначив її у грошовому вимірі, що узгоджується із правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року № 61-23674св18.

Відтак, з приведеного вище слідує, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про поновлення на роботі у відповідності до пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», проте за вимоги про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, виходячи з приведеного вище має бути сплачено судовий збір у розмірі визначеному у частині першій статті 4 Закону України «Про судовий збір» як за вимоги майнового характеру, за ставкою ? 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (Реквізити для сплати: отримувач коштів ? ГУК Харківськ обл/ХарківР/22030101, код за , банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код банку отримувач (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0020429, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір).

Виходячи з приведеного вище, за положенням пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України, позов має містити ціну позову, однак і ця вимога закону позивачем не виконання.

Між тим, у відповідності до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Згідно частин третьої, п`ятої статті 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, в позові відсутня вказівка про те, що існують докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) чи що інших доказів особа не планує подавати, як і не надано клопотання про витребування доказів, у разі коли, самостійно позивач не має можливості отримати відповідні докази.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Проте, в позовній заяві міститься вимога про витребування у відповідача документів, тоді як відповідно до вимог статей 84, 91 ЦПК України, має бути оформлене окреме клопотання в якому має мітитися посилання на те, якій обставини підтверджує цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Наприкінці, суд звертає увагу позивача, що відповідно до пункту 15 частини 1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Станом на 03.02.2021 ЄСІТС не розпочинала функціонувати, а тому позивач повинен подати документи до суду в паперовій з дотриманням вимог статей 175, 177 ЦПК України.

За таких обставин, позивачу пропонується усунути недоліки позовної заяви, виклавши її у новій редакції, надати її копію відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі та подати її відповідно в паперовій формі.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачами не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з`ясувати предмет спору та межі доказування.

Оскільки суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв`язків, то лише за умови зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 175 ЦПК України є підстави для відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, на підтвердження кожної обставини позову щодо порушення прав позивача є обов`язковими для особи, яка пред`являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення визначених даною ухвалою недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статями 175-177, 185 ЦПК України, ?

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківський Електротехнічний Завод «ТРАНСЗВ`ЯЗОК», третя особа ? виконуючий обов`язки голови правління Лазарик Ю. про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви та надати строк десять днів з дня отримання ним ухвали для їх усунення.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.А. Шинкарчук