У х в а л а

27 січня 2021 року

м. Київ

справа № 0614/1058/2012

провадження № 61-19682ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Малинського виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства про становлення порядку користування житлом, укладення договорів найму,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у зазначеній вище справі.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року,у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з відсутності підстав для заміни сторони виконавчого провадження, оскільки процесуальне правонаступництво можливе лише у разі смерті фізичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах.

У грудні 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати й передати справу на новий судовий розгляд.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку у цій справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню ухвали суду апеляційної інстанції про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржуване судове рішення щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не підлягає касаційному оскарженню.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у частині оскарження судового рішення щодо заміни сторони виконавчого провадження у цій справі слід відмовити з наступних підстав.

Доводи касаційної скарги та зміст постанови Житомирського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року не дають підстав для висновку, що судом попередньої інстанцій було допущено порушення норм процесуального права, які передбачені статтею 411 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним й обґрунтованим.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, й суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним й не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Предметом оскарження у цій справі, як вбачається зі змісту касаційної скарги, є судове рішення апеляційної інстанції про відмову у заміні сторони виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником), у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Визначене частиною п`ятою статті 15 Закону, статтею 442 ЦПК України право особи звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником передбачає право замінити сторону виконавчого провадження, а не заміну сторони виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин (закриття виконавчого провадження).

Частинами 1, 2 статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Частиною 5 цієї статті передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом даної норми суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитись, що особа, яка звертається із такою заявою, відноситься до переліку осіб, визначених частиною 2 статті 442 ЦПК України, та що до заяви додані документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.

Судом попередньої інстанції встановлено, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 , прізвище якої на той час було « ОСОБА_1 », задоволено частково. Встановлено між позивачкою та ОСОБА_3 порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , а саме: виділено ОСОБА_1 у користування кімнату площею 12,0 кв. м, ОСОБА_3 виділено у користування кімнату площею 16,8 кв. м. Коридор, туалет, кухню, балкон та ванну кімнату залишено у спільному користуванні сторін у справі. Зобов`язано Малинське виробниче комунальне житлово-ремонтне експлуатаційне підприємство укласти з ОСОБА_1 окремий договір найму житлового приміщення і відкрити на її ім`я окремий рахунок на кімнату площею 12,0 кв. м. у квартирі АДРЕСА_1 .

Після ухвалення вказаного судового рішення ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені, виданого 14 вересня 2017 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Відтак, судом попередньої інстанції правильно встановлено факт щодо відсутності підстав для заміни сторони виконавчого провадження, оскільки процесуальне правонаступництво можливе лише у разі смерті фізичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах.

Отже, та обставина, що позивачка після ухвалення рішення змінила прізвище, не свідчить про її вибуття як стягувача у виконавчому провадженні та не є підставою для процесуального правонаступництва.

Тому правильним є висновок суду попередньої інстанції, що чинним законодавством не передбачено правонаступництво у разі зміни прізвища.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на законність й обґрунтованість судового рішення, а є лише незгодою заявника з його змістом.

При цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Правильне застосовування норм ЦПК України є очевидним й не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись пунктом 1 частини другої, пунктом 5 частини другої, частиною шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Малинського виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства про становлення порядку користування житлом, укладення договорів найму відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара