Постанова

Іменем України

02 червня 2021 року

м. Київ

справа № 570/5332/16-ц

провадження № 61-11950св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укртелеком»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи(письмового провадження) касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16 травня 2018 року в складі судді Остапчук Л. В. та постанову Рівненського апеляційного суду від 23 травня 2019 року в складі колегії суддів: Шимківа С. С., Гордійчук С. О., Ковальчук Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком») та просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,1215 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0182, шляхом демонтажу волоконно-оптичної лінії зв`язку, прокладеної під поверхнею його земельної ділянки в строк протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням у справі, а також стягнути з відповідача на його користь 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,1215 га, що розташована на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0182, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

22 вересня 2014 року було здійснено зміну цільового призначення земельної ділянки та переведено її в землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

У червні 2016 року в ході виготовлення проектної документації для будівництва житлового будинку та гаража йому стало відомо, що на земельній ділянці під шаром ґрунту знаходиться належний ПАТ «Укртелеком» волоконно-оптичний кабель лінії зв`язку, який було прокладено в 2014 році.

Роботи з прокладення лінії з ним погоджено не було та здійснено без його відома.

Незаконне прокладення лінії зв`язку спричиняє перешкоди у здійсненні права власності на земельну ділянку та будівництво житлового будинку.

01 серпня 2016 року він звернувся до Філії ПАТ «Укртелеком» з проханням усунути перешкоди в користуванні належною земельною ділянкою шляхом демонтажу волоконно-оптичного кабелю лінії зв`язку або шляхом винесення його за межі земельної ділянки, однак ПАТ «Укртелеком» не усунуло порушення його прав як власника земельної ділянки, внаслідок чого йому було заподіяно моральні страждання.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 23 травня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_1 за допомогою належних і допустимих доказів не довів, що підземні кабельні лінії електрозв`язку створюють йому перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні належною йому земельною ділянкою.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Рівненського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року і постанову Рівненського апеляційного суду від 23 травня 2019 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування касаційної скарги зазначав, що роботи з прокладення волоконно-оптичного кабелю лінії зв`язку у 2014 році не були погоджені з ним та спричиняють перешкоди у здійсненні права власності на земельну ділянку, будівництві паркану, гаража та септика разом з житловим будинком.

Суд надав оцінку лише тим доказам, які були надані ПАТ «Укртелеком» та проігнорував надані ним докази.

Прокладення кабелю зв`язку на належній йому земельній ділянці зумовило обмеження його у вчиненні будь-яких дій, пов`язаних з розкриттям шару ґрунту без попереднього погодження із землевпорядником, оскільки рішенням № 19 від 27 січня 2011 року «Про заходи збереження від пошкодження кабельних ліній зв`язку на території сільської ради» Городищенська сільська рада Рівненського району Рівненської області заборонила на території сільської ради в місцях проходження підземних кабельних ліній зв`язку проведення будь-яких земляних робіт на глибині, більше як 30 см.

Судами попередніх інстанцій безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про долучення та надання оцінки відеодиску на обґрунтування вимоги про стягнення на його користь з відповідача 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Рівненського районного суду Рівненської області.

11 лютого 2020 року справа № 570/5332/16-ц надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 25 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

ПАТ «Укртелеком» направило відзив на касаційну скаргу, в якому просило залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IXустановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка у селі Городище Рівненського району Рівненської області площею 0,1215 га, кадастровий номер :01:001:0182, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року.

Цільове призначення вказаної земельної ділянки було змінено з «для ведення особистого селянського господарства» на «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що підтверджується рішенням Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 20 серпня 2014 року № 937.

Рішенням виконавчого комітету Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 23 лютого 2016 року № 30 присвоєно поштову адресу для вказаної земельної ділянки: АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 25 червня 2014 року № 924 «Про розгляд клопотання філії ПАТ «Укртелеком» про надання дозволу на розробку проектно-кошторисної документації, «Оптимізації мережі ШСД в Рівненській області у 2014 році», для будівництва волоконно-оптичної лінії зв`язку від існуючої оптичної муфти до АТС с. Городище Рівненського району Рівненської області» та Робочого проекту 39-РП ПАТ «Укртелеком» у 2014 році прокладено волоконно-оптичну лінію зв`язку з існуючої муфти до АТС с. В.Житин Рівненського району Рівненської області.

На час зміни цільового призначення належної ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, ПАТ «Укртелеком» вже було прокладено волоконно-оптичну лінію зв`язку.

15 липня 2016 року Відділом містобудування, архітектури та будівництва Рівненської районної державної адміністрації видано ОСОБА_1 будівельний паспорт на будівництво житлового будинку та гаража на належній йому земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 .

При виготовленні у червні 2016 року проектної документації для будівництва житлового будинку та гаража ОСОБА_1 стало відомо про прокладення ПАТ «Укртелеком» на його земельній ділянці волоконно-оптичної лінії зв`язку, що, на його думку, створює перешкоди у здійсненні права власності на земельну ділянку.

01 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Укртелеком» з вимогою про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою шляхом демонтажу волоконно-оптичного кабелю лінії зв`язку або шляхом винесення кабелю за межі земельної ділянки.

У листі № 2360-80С313-80С300 від 02 вересня 2016 року ПАТ «Укртелеком» повідомило ОСОБА_1 , що волоконно-оптична лінія зв`язку (далі - ВОЛЗ) забезпечує надання ПАТ «Укртелеком» загальнодоступних телекомунікаційних послуг, в тому числі й соціально незахищеним категоріям громадян, державним органам влади, а її демонтаж призведе до припинення надання послуг зв`язку, що може вплинути на якість зв`язку на всій території країни. Перенесення ВОЛЗ або забезпечення надання послуг зв`язку в інший спосіб, ніж використання цієї ВОЛЗ, є неможливим.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначав, що він з 2012 року є власником земельної ділянки та йому в ході виготовлення проектної документації для будівництва житлового будинку та гаража стало відомо, що на належній йому земельній ділянці під шаром ґрунту знаходиться волоконно-оптичний кабель лінії зв`язку, який було прокладено ПАТ «Укртелеком» у 2014 році, тобто після набуття ним права власності на земельну ділянку, без погодження з ним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав встановленим факт проходження кабельної лінії електрозв`язку по земельній ділянці позивача, однак зазначив про недоведеність ОСОБА_1 наявності перешкод у користуванні, володінні та розпорядженні земельною ділянкою внаслідок знаходження на ній підземних кабельних ліній електрозв`язку.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що кабель зв`язку знаходиться за межами земельної ділянки ОСОБА_1 , на яку лише поширюється охоронна зона лінії електрозв`язку.

Відтак, судами попередніх інстанцій при вирішенні справи встановлені суперечливі обставини.

Враховуючи предмет і підстави заявленого позову, не з`ясувавши питання місцезнаходження волоконно-оптичної лінії зв`язку, суди дійшли передчасного висновку про не порушення прав позивача.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За викладених обставин судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16 травня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 23 травня 2019 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

СуддіН. О. Антоненко І. О. Дундар Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов