КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/7080/2021
УХВАЛА

03 червня 2021 року м. Київ

Справа № 2-613/06

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Махлай Л.Д.

у справі за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловою площею та вселення,

встановив:

11.01.2021 року заявник ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа № 2-613/06 від 07.07.2006 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року заяву задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-613/06, виданий Деснянським районним судом м. Києва від 07.07.2006 року про вселення ОСОБА_5 та її неповнолітнього сина ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні 03 червня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 усно заявив відвід судді Махлай Л.Д., посилаючись на те, що суддя Махлай Л.Д. входила до складу колегії суддів при перегляді в апеляційному порядку ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року, якою задоволено заяву ОСОБА_1 про внесення змін до виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату. Однак, постановою Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року вказану ухвалу суду скасовано та відмовлено ОСОБА_1 у задоволені цієї заяви. Суд апеляційної інстанції, до складу якого входила суддя Махлай Л.Д., дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення їй строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі його дублікату. При цьому оскаржувана ухвала містить посилання на постанову Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року та є доказом у цій справі. Вважає, що зазначені обставини свідчать про упередженість судді Махлай Л.Д.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити на підставі наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, безсторонність має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року у складі головуючого судді Кравець В.А., суддів Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д. ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року скасовано та відмовлено ОСОБА_1 у задоволені заяви про внесення змін до виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату.

Проте, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

З огляду на викладене та виходячи із підстав заявленого відводу, суд дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить в собі підстав для відводу, в тому числі передбачених п. 3 та п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, які б перешкоджали приймати участь у розгляді даної справи чи свідчили б про упередженість судді Махлай Л.Д.

Підстав для встановлення будь-якої прямої чи побічної зацікавленості судді Махлай Л.Д в результатах справи, або інших обставин, що викликають сумнів в її неупередженості або об`єктивності під час розгляду даної цивільної справи не встановлено.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки про відвід судді Махлай Л.Д. заявлено усно в даному судовому засіданні, то питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, та у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Махлай Л.Д. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Махлай Л.Д.