Справа №613/1260/20 Провадження № 2/613/76/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шалімова Д.В.,

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу №613/1260/20, пров. № 2/613/76/21 за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області, про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Богодухівської міської ради Харківської області, про визнання права власності, в якому просить: визнати за ним право власності на 1/6 ідеальну частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною часткою належних до нього службових будівель та споруд в порядку спадкування за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Клименко Р.К 08 травня 2003 року за реєстровим № 808, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 ; визнати за ним право власності на 4/6 ідеальних частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 з відповідною часткою належних до нього службових будівель та споруд, в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері відкрилась спадщина до складу якої входить 5/6 ідеальних часток житлового будинку з відповідною частиною належних до нього службових будівель і споруд, що розташований за вищезазначеною адресою. Інша частина будинку, а саме 1/6 ідеальна частка - належить сину спадкодавиці та його брату ОСОБА_3 , який проживає в РФ. Частину спадкового майна - 1/6 ідеальну частку будинку, мати заповіла йому та даний заповіт 08 травня 2003 року було посвідчено приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Клименко Р.К. Таким чином, на частину спадкового майна, яка не охоплена заповітом, а саме на 4/6 ідеальні частки будинку на час відкриття спадщини було два спадкоємці за законом - він та його брат ОСОБА_3 , однак, 25 січня 2014 року останній звернувся до Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про відмову від належної частки у спадковому майні, яке залишилось після смерті матері. Будучи єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 , 30 травня 2020 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв ( за законом та заповітом) про право на спадщину, проте, 02 червня 2020 року нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтв, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач: представник Богодухівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства, згідно п. 6 ст. 3 ЦК України, є добросовісність. Тобто дії учасників цивільних правовідносин повинні відповідати певним стандартам поведінки, бути чесними, відкритими, мати повагу до інтересів іншої сторони договору або іншого правовідношення.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення згоди між сторонами; 3 ) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 06 січня 1972 року, посвідченого нотаріусом Богодухівської Державної нотаріальної контори , ОСОБА_2 , що проживає в АДРЕСА_2 , належить у спільному майні подружжя частка в розмірі однієї другої частини будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 . Дане свідоцтво зареєстровано за реєстровим № 12.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 06 січня 1972 року, посвідченого нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори, єдиними спадкоємцями після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 є його малолітні діти ОСОБА_1 , 1960 року народження, ОСОБА_3 , 1956 року народження та дружина ОСОБА_2 , в рівних частках. До складу спадкового майна входить: одна друга частина будинку з надвірними будівлями, що міститься в АДРЕСА_2 , що належало померлому на підставі договору на безстрокове користування земельною ділянкою від 2 вересня 1957 року за реєстровим №4453, зареєстрованого в БТІ за реєстровим № 4050, в кн. № 39. Дане свідоцтво зареєстровано за реєстровим №14.

Відповідно до копії договору дарування від 23 жовтня 1986 року, посвідченого державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Ольховський Микола Михайлович подарував, а ОСОБА_2 прийняла у дар одну шосту частину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Даний договір дарування зареєстровано в реєстрі за №1384.

Як вбачається з копії заповіту серії ВАК № 499001 від 08 травня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Клименко Р.К., ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті: 1/6 ідеальну частку житлового будинку, з відповідною часткою належних до нього службових будівель і споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла своєму синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 808. Чинність заповіту підтверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 25 січня 2014 року.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 08.

Після смерті ОСОБА_2 в Богодухівській державній нотаріальній конторі Харківської області заведено спадкову справу за № 33/2014, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25 січня 2014 року.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №33/2014, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачаться, що син спадкодавиці ОСОБА_3 відмовився від прийняття належної йому частки у спадковому майні та не заперечував, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане іншим спадкоємцям, що підтверджується його заявою від 25 січня 2014 року.

Копією заяви ОСОБА_1 від 18 лютого 2014 року підтверджується, що останній прийняв спадщину, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана заява 18 лютого 2014 року зареєстрована нотаріусом в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 184.

Постановою державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори від 02 червня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Богодухівського районного нот. округу Клименком Р.К. від 08 травня 2003 року за реєстровим № 808, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Також відповідно до змісту вищезазначеної постанови нотаріуса вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Клименком Р.К. 08 травня 2003 року за реєстровим № 808, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 . Спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в нотаріальній конторі заведена 25 січня 2015 року на підставі заяви про відмову від права на прийняття спадщини, яка надійшла від ОСОБА_3 . Крім даної заяви до нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_1 на прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 36434874 від 25 січня 2014 року від імені ОСОБА_2 приватним нотаріусом Богодухівського районного нот. округу Клименком Р.К. були посвідчені заповіти: 17 лютого 2003 року за реєстровим № 204 та 08 травня 2003 року за реєстровим № 808, які на день смерті заповідачки не скасовані та до теперішнього часу не визнані судом недійсним. Ці заповіти повинні бути надані нотаріусу (оригінал чи дублікат) для надання їх правової оцінки. Заявником ці заповіти надані не були.

Згідно копії повідомлення Богодухівського РВ ГУ МВС України в Харківській області на звернення ОСОБА_5 вбачається, що останньому повідомлено про те, що за фактом крадіжки невідомими особами його особистих речей, серед яких були нотаріальні документи, із салону автомобіля марки ВАЗ 21104, працівниками було зареєстровано звернення за № 361 від 19 березня 2010 року. За результатами розгляду заяви була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. ст. 185, 357 КК України, за відсутністю складу злочину в силу малозначності діяння.

Як вбачається з довідки - характеристики Приватного підприємства «Богодухівське бюро технічної інвентаризації» від 25 серпня 2020 року за № 284, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований на праві приватної спільної часткової власності за: ОСОБА_2 (5/6 частин: Ѕ частина згідно свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 06 січня 1972 року; 1/6 частина, згідно свідоцтва про право на спадщину від 06 січня 1972 року; 1/6 частина, згідно договору дарування від 23 жовтня 1986 року); ОСОБА_3 (1/6 частина - згідно свідоцтва про право на спадщину від 06 січня 1972 року). Будівництва, перепланувань, порушень капітальних несучих стін, несучих конструкцій, зміни облаштування санітарно-технічного обладнання та будь-яких інших змін в технічному стані об`єкту в ході обстеження не виявлено.

Згідно ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців ). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцями спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її сини: позивач у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , будучи спадкоємцем за законом, відмовився від прийняття належної йому частки у спадковому майні та не заперечував, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано іншому спадкоємцю, що підтверджується його заявою, поданою до Богодухівської нотаріальної контори 25 січня 2014 року.

Позивач у справі ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за законом та за заповітом, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , тобто, прийняв спадщину.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на: 1/6 ідеальну частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 з відповідною часткою належних до нього службових будівель і споруд, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Клименко Р.К. 08 травня 2003 року за реєстровим № 808 та 4/6 ідеальних частки вищезазначеного будинку, в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 16, 20, 1216-1218, 1220, 1222, 1254, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89,141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області, про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/6 ідеальну частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною часткою належних до нього будівель та споруд, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Клименко Р.К. 08 травня 2003 року за реєстровим № 808, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 4/6 ідеальних частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною часткою належних до нього будівель та споруд, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ