Справа № 240/895/15-ц
Номер провадження № 4-с/933/3/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року смт Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шинкаренко А.І.,

за участі:

секретаря судового засідання Пліскачової Н.В.,

заявника (стягувача) Терещука М.П.,

представників відділу ДВС - Павленко Л.В., Купінець О.С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка скаргу ОСОБА_1 на протиправну бездіяльність, та на незаконну постанову державного виконавця, про призначення експерта, для участі у виконавчому провадженні,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області зі скаргою на дії державного виконавця Олександрівського районного відділу ДВС, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправну бездіяльність державного виконавця - Купінець О.С., що полягає у порушенні основних засад виконавчого провадження, закріплених ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», та визнати незаконною постанову державного виконавця Олександрівського районного відділу ДВС - Купінець О.С. від 05.05.2021 року, про призначення експерта, для участі у виконавчому провадженні.

Вимоги скарги мотивовані тим, що на примусовому виконанні державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Купінець О.С., перебуває виконавче провадження №50066281, відкрите на підставі виконавчого листа №240/895/15-ц від 01.02.2016 року, виданого Олександрівським районним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 62000,00 гривень, судових витрат, які складаються, з витрат по оплаті судового збору - в розмірі 620,00 гривень, та витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 гривень. 05 травня 2021 року державним виконавцем Олександрівського районного відділу ДВС - Купінець О.С., було винесено постанову, про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, за якою необхідно здійснити належну оцінку арештованого майна.

Скаржник вважає, що дана постанова державного виконавця, про призначення експерта у виконавчому провадженні, є незаконною, протиправною та такою, що порушує права стягувача, а самі дії державного виконавця, в ході проведення виконавчого провадження, не відповідають вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 17 травня 2021 року прийнято до розгляду, і відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , та запропоновано подати заперечення, щодо скарги з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

24.05.2021 року на адресу суду надійшло заперечення в.о начальника Олександрівського районного відділу ДВС на скаргу ОСОБА_1 від 14.05.2021 року.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 27.05.2021 року було призначено справу до судового розгляду по суті на 13 год. 10 хв. 09 червня 2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 подав заяву, в якій зазначає, що при написанні скарги від 14.05.2021 року ним було допущено помилку в даті постанови державного виконавця, а саме замість 18.09.2020 року не обхідно вважати - 05.05.2021 року та зазначив, що дана скарга стосується саме незаконності постанови державного виконавця про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 05.05.2021 року. Вобгрунтування своєї позиції по справі зазначає те, що в постанові було допущено ряд помилок, а саме: зазначено про проведення належної оцінки арештованого нерухомого майна, проте в постанові зазначено лише рухоме майно, не зазначено належної характеристики майна. Крім того, посилаючись на ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження", вважає, що державний виконавець повинен самостійно визначати вартість майна боржника.

Представники Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) - Павленко Л.В., та ОСОБА_3 , заперечували проти задоволення скарги, вважаючи її необґрунтованою та безпідставною. При цьому, державний виконавець Купінець О.С. суду пояснила, що нею 05.05.2021 року було винесено постанову, про призначення суб`єкта оціночної діяльності, для участі у виконавчому провадженні, оскільки після винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 16.04.2021 року, а ні стягувачем, а ні боржником, не було направлено протягом 10 днів, з дня винесення постанови, згоди на визначення вартості майна. Експертом залучено суб`єкт господарювання - Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи». Крім того, зазначила, що дійсно при виготовленні оскаржуваної постанови нею було допущено помилки, які на підставі ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішення, були виправлені, що підтверджується постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 19.05.2021 року. Дана постанова була направлена на адресу стягувача простою кореспонденцією.

Також, в.о. начальника Олександрівського районного відділу ДВС - Павленко Л.В. наголошує, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», саме виконавець визначає обсяг дій, які слід вчинити для виконання судового рішення. Виконавець не наділений повноваженням ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки або проводити оцінку майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучити експерта до участі у виконавчому провадженні, та повідомити сторонам результати визначення вартості майна. Суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому, виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна. Залучивши суб`єкта оціночної діяльності ПП «Центр незалежної оцінки», державний виконавець діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з чим, вважає відсутніми підстави, для задоволення скарги ОСОБА_1 , в частині визнання неправомірними дій державного виконавця, щодо винесення постанови, про призначення експерта, для участі у виконавчому провадженні. Крім того, в обгрунтування своєї позиції по справі, надала письмові доповнення до заперечень.

Боржник ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, проте, на електронну адресу суду надіслала пояснення, в яких зазначає, про необгрунтованість доводів скаржника, викладених ним у скарзі від 14.05.2021 року, посилаючись на те, що державний виконавець діє в межах своїх повноважень та у відповідності до ЗУ "Про виконавче провадження". Також зазначає, що відповідно до ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець не має право звертати стягнення на єдине житло боржника, в якому проживає її донька та чоловік, які є інвалідами другої групи та земельну ділянку, на якій розташоване дане житло, оскільки сума заборгованості за виконавчим провадженням не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати. Крім того, на адресу стягувача боржником було здійснено щомісячно, в період з липня 2020 року по травень 2021 року поштові перекази в розмірі по 400 грн, які повертались без вручення, оскільки стягувач відмовлявся у їх отриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності боржника.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, присутніх в судовому засіданні, вивчивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

В провадженні державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Купінець О.С., перебуває виконавче провадження ВП №50066281, провадження по якому було відкрито на підставі виконавчого листа №240/895/15-ц від 01 лютого 2016 року, виданого Олександрівським районним судом Донецької області на підставі рішення від 13 січня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 62000,00 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 620,00 грн., та витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Постановою державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 16.04.2021 року було описано та накладено арешт на майно, що належить боржнику - ОСОБА_2 , а саме: туалетний стіл, комод, декоративну ялинку, тумбочку під телевізор, килим для підлоги, килими настінні - зеленого, червоного та коричневого кольорів, два м`які кресла, люстру із зальної кімнати, люстру із спальної кімнати, люстру білого кольору з чорними візерунками, стіл -тумбу.

Крім того, з даної постанови вбачається, що державним виконавцем було роз`яснено боржнику та стягувачу, що у 10 денний строк з дня винесення постанови вони мають досягти згоди щодо вартості майна та письмово повідомити про це державного виконавця, про що свідчать підписи в постанові стягувача та боржника.

Постановою державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Купінець О.С., 05 травня 2021 року було призначено експертом суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», щодо здійснення оцінки, та визначення вартості арештованого майна.

19.05.2021 року державним виконавцем - Купінець О.С. було винесено постанову про виправлення помилки в процесуальному документі, якою в постанові про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні виправляє неправильно визначену категорію майна, яке підлягає оцінці та визначення вартості, а саме замість неправильного -"нерухомого майна", зазначає правильно - "рухоме майно".

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених скаржником вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у даному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно із положеннями частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», саме виконавець визначає обсяг дій, які слід вчинити для виконання судового рішення.

Звертаючись до суду зі скаргою, скаржник посилається на те, що дії державного виконавця з призначенням експерта для участі у виконавчому провадженні, щодо оцінки та визначення вартості арештованого майна є неправомірними.

Статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, у тому числі і скаржник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Отже, суд вважає правомірними дії державного виконавця з приводу винесення постанови про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 05.05.2021 року, оскільки державним виконавцем не було отримано згоди а ні від стягувача, а ні від боржника щодо вартості майна, і у державного виконавця виникли складності у визначені його вартості, оскільки майно, яке підлягало оцінці мало пошкодження та перебувало у довготривалому використанні.

З приводу посилань скаржника на те, що в постанові про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 05.05.2021 року, неправильно зазначена категорія майна, яке підлягає оцінці, то суд вважає їх безпідставними, оскільки державним виконавцем на підставі абз. 3 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та п.14 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень було винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі від 19.05.2021 року, якою виправлено помилку, яка не потягла за собою зміну та суть процесуального документу, оскільки в постанові про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні окрім визначення категорії майна було повністю його зазначено та перераховано.

Щодо посилання скаржника, на те, що в оскаржуваній постанові неправильно зазначено адреси стягувача та боржника, то судом, дійсно було встановлено, що на підставі рішення Степанівської сільської ради Олександрівського району Донецької області від 14.01.2016 року № 7-4/21 "Про перейменування вулиць в населених пунктах сільської ради" було перейменовано в с. Степанівка вул. Комсомольську на вул. Миру; вул. Калініна на вул. Калинову, проте суд розцінює це не як неправильне зазначення адреси, а лише перейменування вулиць зі старої на нову, що є загальновідомим фактом на території Олександрівського району. Крім того, з аналізу матеріалів виконавчого провадження №50066281, вбачається, що хоча перейменування вулиць відбулося ще до відкриття виконавчого провадження, проте як самим стягувачем так і боржником при зверненні до виконавчої служби було зазначено адреси з старими назвами вулиць.

Щодо посилань скаржника на те, що державним виконавцем обрано експертом ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи", яке згідно КВЕД може вионувати лише оцінку нерухомого майна, не приймається до уваги, оскільки не надано жодного доказу для підтвердження цих обставни.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" здійснює такі види діяльності: агенство нерухомості; допоміжне обслуговування наземного транспорту; діяльність у сфері права; діяльність у сфері архітектури; діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; діяльність у сфері фотографії; інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у; оцінювання ризиків та завданої шкоди.

Відповідно до частини 3 статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу, про відмову в задоволенні скарги.

Отже, за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги встановлений в судовому засіданні факт, що дії державного виконавця з приводу призначення експерта для участі у виконавчому провадженні не суперечили вимогам чинного законодавства та не порушували прав стягувача, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 , необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на протиправну бездіяльність державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків) Купінець Ольги Сергіївни, що полягала у винесенні постанови від 05.05.2021 року, про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суду Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.І. Шинкаренко