справа № 366/1025/21
провадження № 2/366/455/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

9 червня 2021 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Слободян Н.П.,

за участю :

секретаря судового засідання - Мартовицької Н.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Іванківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

І. Зміст позовних вимог.

1. 05 липня 2019 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, ОСОБА_2 , є батьком її меншої рідної сестри, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків: тривалий час вони не проживають разом, оскільки він має іншу сім`ю, він не цікавиться донькою, не спілкується з нею, не утримує її. Мати позивачки та неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач, як старша сестра, стала опікуватися меншою сестрою, і фактично стала їй другою мамою: надає їй необхідні умови для нормального розвитку, проживання та навчання (на даний час навчається на другому курсі Київського коледжу будівництва, архітектури та дизайну).

Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дочки, не слідкує за її розвитком та підготовкою до сімейного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення та навіть не спілкується з нею.

Поведінка батька свідчить про те, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Тому, позивач прийшла до висновку, що його слід позбавити батьківських прав на підставі частини 2 ст. 164 СК України, враховуючи найвищі інтереси дитини.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі.

2. У судове засідання позивач не з`явилася. Про день і час слухання справи повідомлена вчасно, належним чином. Подала до канцелярії суду заяву про те, що позов підтримує, просить його задовольнити.

3. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про день і час слухання справи повідомлений вчасно, належним чином. Подав до канцелярії суду заяву, що позовні вимоги визнає, просить справу розглядати без його участі.

4. Представник третьої особи, служби у справах дітей Іванківської селищної ради, у судове засідання не з`явилась, написавши заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглядати без її участі. Додали до заяви висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

ІІІ. Рух справи.

5. 05.05.2021 позов надійшов до суду.

6. 11.05.2021 у справі відкрито провадження. Підготовче судове засідання призначено на 09.06.2021 о 09-00 год.

IY. Процесуальні обставини.

7. Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

8. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

9. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

10. Ч. 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд зауважує, що визнання позову у даному випадку не суперечить інтересам сторін.

V. Встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

11. Відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26.01.2005 року.

12. Матір позивача, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_2 від 09.03.2021 року.

13. Орган опіки і піклування, служба у справах дітей Іванківської селищної ради Київської області, прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача в інтересах охорони життя, здоров`я, прав та законних інтересів дитини, так як відповідач не цікавиться донькою, проживає окремо він неї, матеріально її не утримує, не спілкується з нею, не цікавиться її життям і здоров`ям, тобто злісно самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Після смерті матері, дитиною опікується старша сестра, ОСОБА_1 , яка фактично замінила їй матір.

14. Актом обстеження умов проживання від 10 березня 2021 року підтверджується факт проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у позивачки, її рідної сестри: підтверджено, що для дитини створені всі необхідні умови для проживання, виховання і навчання. Сім`я позивачки ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , складається з 4 осіб, в тому числі її сестра, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносини в сім`ї та з сусідами хороші, що підтверджується довідками Іванківської селищної ради № № 64-65 від 24.03.2021 року.

15. Згідно з довідкою з місця навчання від 15.03.2021 року № 158 ОСОБА_4 навчається на другому курсі денного відділення Київського коледжу будівництва, архітектури та дизайну.

16. Згідно з довідкою Іванківського МРВ ДВС Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) від 22.03.2021 № 5735/19.7-28 відповідно до виконавчого листа № 366/2983/19, виданого Іванківським районним судом 27.03.2020, ОСОБА_5 отримувала аліменти з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з травня 2020 по лютий 2021 року. Станом на 01.03.2021 заборгованість відсутня.

VI. Оцінка Суду.

А. Загальні принципи.

17. В цій ситуації Суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

А в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

18. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, Суд вважає за необхідне з однієї сторони розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони, обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини).

19. Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»).

Б. Застосування вказаних принципів в даній справі.

1). Чи здійснювалось втручання «згідно із законом».

20. Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право відповідачів законом» Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

2). Чи відповідало втручання цілям передбаченим в пункті 2 статті 8 Конвенції.

21. Обговорюючи питання, чи відповідало втручання у право відповідачів «цілям», про які йдеться в пункті 2 статті 8 Конвенції (інтереси національної та громадської безпеки; економічний добробут країни; запобігання заворушенням чи злочинам; захист здоров`я чи моралі, захист прав і свобод інших осіб) Суд знаходить, що таке втручання спрямоване на захист «прав і свобод» дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і, відповідно, воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8.

3). Чи є втручання «необхідним в демократичному суспільстві» (пропорційним).

22. Визначаючи, чи є захід по втручанню у права відповідача, «необхідним в демократичному суспільстві», Суд, беручи до уваги справу в цілому, буде розглядати підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (пункт 53 згадуваного вище рішення у справі «Хант проти України).

23. Так, відповідачу, як батьку неповнолітньої дитини, в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК).

Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На думку Суду, врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

24. Повертаючись до обставин справи, Суд підкреслює, що матеріалами справи підтверджується, що відповідач фактично вже тривалий час самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, її матеріального утримання, духовного розвитку, дитиною взагалі не цікавиться. Має іншу сім`ю. Написав заяву про визнання позовних вимог про позбавлення його батьківських прав, що судом також розцінюється як обдуманий та виважений крок, та свідома поведінка, яка підтверджує факт відмови від виконання своїх батьківських обов`язків.

25. Суд звертає увагу, що взаємовідносини між дитиною та батьком не склались, відповідач не цікавиться нею взагалі, дитиною опікується її рідна сестра, яка, після смерті матері, замінила їй останню, а тому, в цій ситуації Судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні на поняття сім`ї (стаття 5 Конвенції про права дитини).

Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батька, оскільки вона з ним не проживає протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батька із своєю дитиною, за наявності у нього такого бажання.

Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між ним та дитиною.

26. Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни його поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому СК (стаття 169).

27. Додатково Суд враховує, що на даний час правовий статус дитини чітко не визначений, а позбавлення батьківських прав буде сприяти дитині визначити її фактични правовий статус, як соціально захищеної групи осіб і отримати відповідну соціальну допомогу та пільги від держави.

28. У правовідносинах, що склались між сторонами, Суд не знаходить підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки відповідач добровільно відмовився від своїх батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, діючи свідомо. Суд враховує і думку неповнолітньої дитини, яка підтримує позовні вимоги.

29. Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

30. Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і, в такому випадку, Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3)).

31. Відповідно до статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12-13, 18, 76-89, 141, 258-268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Іванківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 908.0 грн.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту (09.06.2021 року).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне найменування сторін та їх місцезнаходження

Сторона позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 )

Сторона відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_4 )

Суддя Н.П. Слободян