У Х В А Л А

04.02.2021 Справа №2-9246/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з Хримко У. А.

державного виконавця Любого А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Любого Андрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника,

В С Т А Н О В И В :

Заявник державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Любий А.В. звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог зазначає, що на виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 60678488 з примусового виконання судових рішень та виконавчих написів нотаріуса з приводу стягнення з останнього заборгованості. Боржнику надсилались вимоги, на які він ніяким чином не відреагував та під час здійснення неодноразових виходів державним виконавцем за адресою вказаною у виконавчому документі, до помешкання боржника потрапити не вдалося, про що державним виконавцем складено відповідні акти. Посилаючись на зазначені обставини, заявник просить суд задовольнити подання та дозволити примусово проникнути до володіння (нерухомого майна) боржника ОСОБА_1 , а саме, до квартири АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні державний виконавець подання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 60678488 з примусового виконання: постанови № 247450, виданої 26.12.2017 УПП в Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 850 грн. на користь держави; постанови № 909580, виданої 11.02.2019 УПП в Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 1020 грн. на користь держави; постанови № 40808451, виданої 18.03.2019 ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 321,90 грн.; постанови № 40808451 від 18.03.2019, що видав ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 183 грн.; постанови № 607/201/18 від 17.01.2018, що видав Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 10 200 грн. на користь держави; постанови № 607/201/18 від 17.01.2018, що видав Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 352,40 грн. на користь держави; виконавчого напису № 2165 від 10.04.2018, що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ КБ «Приват Банк» за несплачену заборгованість за кредитним договором № TEAWGK00520012 від 10.03.2006 в сумі 1 931 407 (один мільйон дев`ятсот тридцять одну тисячу чотириста сім) грн. 43 коп.; постанови № 0011/40300/16 від 25.03.2016, що видала Тернопільська митниця ДФС штрафу у розмірі 8500 грн. на користь держави; виконавчого листа № 607/4710/14-ц від 29.08.2014, що видав Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «РодовідБанк» заборгованість у розмірі 30 905,38 грн.; виконавчого листа № 2-9246/2011 від 16.03.2012, що видав Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 215 699,21 грн. На загальну суму 2 199 439 (два мільйони сто дев`яносто дев`ять тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн. 32 коп.; виконавчого напису № 1914 від 07.11.2018, виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Державним виконавцем 07.05.2012, 09.09.2014, 07.07.2016, 19.07.2018, 10.01.2019, 10.01.2019, 24.04.2019, 24.04.2019, 10.05.2019 та 30.07.2019 винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, які для відома та виконання направлено сторонам у виконавчому провадженні.

Державним виконавцем було вчинено запити в реєструючі установи для обстеження майнового стану боржника.

Державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, та накладено арешти на все рухоме та нерухоме майно.

Згідно відповіді УДАІ УМВСУ в Тернопільській області за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповіді Держкомзему у м. Тернополі за боржником земельні ділянки не зареєстровані.

Згідно відповіді ТзОВ «МБТІ» боржнику належить квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ТМНО Василевич О. О. 10.03.2016 р. за реєстром № 621.

Вимогою Державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 21.11.2013 по зведеному ВП призначено проведення виконавчих дій, а саме, опис та арешт належного боржнику майна за адресою реєстрації боржника.

27.11.2013 державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області здійснено вихід за адресою реєстрації боржника з акту складеного державним виконавцем встановлено: що боржник не надав можливості увійти до квартири для проведення виконавчих дій.

Вимогою Державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 18.02.2014 по зведеному ВП призначено проведення виконавчих дій, а саме опис та арешт належного боржнику майна за адресою реєстрації боржника.

18.02.2014 державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області здійснено вихід за адресою реєстрації боржника з акту складеного державним виконавцем встановлено: що боржник не надав можливості увійти до квартири для проведення виконавчих дій, оскільки дверей квартири ніхто не відчинив.

05.12.2016 до ТРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області надійшла заява від стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» з якої встановлено, що квартира належить боржнику за адресою АДРЕСА_1 , також, до заяви було додано рішення суду від 08.04.2019 по справі № 2-н-18/2008 та договір іпотеки серії ВЕР № 138899.

19.07.2018 державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області було винесено постанову про арешт майна боржника та вчинено запити в реєструючі установи для обстеження майнового стану боржника.

25.09.2018 у відділ надійшла відповідь від Регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

У період з 19.10.2018 до 22.10.2018 у відділ надійшли відповіді від ДФС та ПФУ про відсутність у боржника відкритих банківських рахунків у банківських установах та відсутність у боржника пенсії та інших ознак доходу.

22.09.2018 державним виконавцем було направлено на адресу боржника вимогу про вчинення виконавчих дій за місцем реєстрації боржника.

30.01.2019 державним виконавцем ТРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області було виведено усі виконавчі провадження із зведеного для передачі виконавчих проваджень до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

08.02.2019 державним виконавцем ТРВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області було винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Відповідно 08.02.2019 р. державним виконавцем було винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

21.10.2019, 12.11.2019 державним виконавцем було здійснено вихід за адресою реєстрації боржника для вчинення виконавчих дій за місцем вказаним у виконавчому написі та рішенні суду № 2-п-18/2008 р від 08.04.2008р.

21.11.2019 державним виконавцем було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження під № 60678488.

18.12.2019 до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшла ухвала Тернопільського міськрайонного суду № 607/4710/14-ц від 28.11.2019 р. про відмову у поданні державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки акти складені без участі понятих.

03.02.2020, 17.02.2020 та 02.03.2020 державним виконавцем здійснювався вихід за адресою місця реєстрації боржника для вчинення виконавчих дій, про що свідчать копії актів державного виконавця.

29.04.2020 до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшла ухвала Тернопільського міськрайонного суду № 607/4710/14-ц від 16.03.2020 про відмову у поданні державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки боржник не повідомлений про вчинення виконавчих дій, а саме, не направлено жодної постанови про відкриття виконавчого провадження.

21.11.2013 боржнику направлялась вимога державного виконавця (копія квитанції про відправлення поштового відправлення додається). Також, боржником подавалися неодноразові скарги, якими він оскаржував постанови державного виконавця (копії скарг додаються), також боржнику направлялось неодноразові поштові відправлення прості з відповідними документами виконавчого провадження.

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду № 2-п-18/2008 від 08.04.2008, вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру АДРЕСА_2 .

Судом з`ясовано, що державним виконавцем вчинялися неодноразові виходи за місцем виконання рішення в АДРЕСА_1 , про що свідчать копії актів від 22.05.2020, 15.07.2020, 28.10.2020, 23.11.2020.

12.11.2020 державним виконавцем направлено ряд запитів для виявлення майна, яке могло б належати боржнику, на яке можна звернути стягнення.

13.11.2020 надійшла відповідь від Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області з якого встановлено, що за боржником с/г техніка не зареєстрована.

16.11.2020 надійшла відповідь від ТзОВ «АВС реєстр» про відсутність у боржника цінних паперів.

18.11.2020 надійшла відповідь від Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про відсутність зареєстрованих земельних ділянок за боржником.

26.11.2020 надійшла відповідь від ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» з якого встановлено, що боржнику належить квартира АДРЕСА_2 .

30.11.2020 надійшла відповідь від Управління Держпраці у Тернопільській області з якої встановлено, що майна яке могло б належати боржнику не виявлено.

21.01.2021 державним виконавцем було здійснено вихід за адресою місця реєстрації боржника, про що свідчить відповідний акт.

21.01.2021 державним виконавцем направлено вимогу боржнику за вих. № 2396 від 21.01.2021 р. про вчинення виконавчих дій на 02.02.2021 р., що доводиться відповідною вимогою та направлення боржнику листа рекомендованих відправлень згідно списку 3 510 поштових відправлень від 21.01.2021.

02.02.2021 державним виконавцем було здійснено вихід за адресою місця реєстрації боржника, про що свідчить відповідний акт.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», а також згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, - виконання судового рішення є завершальною частиною судового процесу та невід`ємною складовою гарантованого державою права на справедливий суд.

За змістом частин другої, третьої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення віднесено до основних засад судочинства.

Обов`язковість виконання судових рішень, як невід`ємна складова частина права громадянина на справедливий суд, встановлена також практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та відповідними нормами (ст.6, 13, ст.1 Першого протоколу)Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine, №60750/00, 20.07.2004) ЄСПЛ беззастережно зазначив, що передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 18 Закону містить перелік обов`язків і прав виконавців, обов`язковість вимог виконавців, зокрема п.4 ч.3 ст.18 передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із Законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Крім того, Законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Визначальним при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що дії (бездіяльність) боржника ОСОБА_2 призводять до тривалого невиконання виконавчого документа (рішення суду), що тягне за собою порушення строків виконання, а також, порушує вимоги чинного законодавства щодо обов`язковості та остаточності судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ Про виконавче провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналізуючи вищезазначені норми права, суд вважає численні вимоги-повідомлення, що надсилались боржнику державним виконавцем на адресу, яка зазначена у виконавчому документі, належним повідомленням боржника про дату, час та місце вчинення виконавчих дій і необхідність з`явитися за місцем реєстрації щодо встановлення майнового стану.

Крім того, суд бере до уваги і той факт, що державний виконавець вичерпав усі можливості виконати судові рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Свідоме ухилення боржником від допуску виконавця до житла може виявлятись у формі дії або бездіяльності. В даному випадку суд розцінює поведінку боржника ОСОБА_1 як бездіяльність, яка виражається у невчиненні дій, які він зобов`язаний був і міг вчинити, але не вчинив.

Умисне невиконання боржником рішень суду та виконавчих написів нотаріуса, ігнорування викликів державного виконавця підтверджується копіями таких викликів, вимог-повідомлень та актів, що містяться в матеріалах справи.

Отже, державний виконавець, у порядку, визначеному законом, правомірно звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, оскільки, в даному випадку, єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до житла боржника для опису та арешту майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості, оскільки іншого майна боржник не має.

Як встановлено у судовому засіданні, здійснені державним виконавцем виконавчі дії щодо стягнення з боржника заборгованості виявилися безрезультатними, боржник ухиляється від виконання судового рішення, що підтверджується наявними у справі доказами.

Згідно ч.1 ст.439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

За таких обставин, державний виконавець довів та надав належні докази того, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішень суду та виконавчих написів нотаріуса і перешкоджає державному виконавцю у доступі до нерухомого майна, яким він володіє, а тому, виходячи із вказаної засади судочинства як обов`язковість рішень суду, суд вважає, що подання державного виконавця підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 259, 260, 261, 269, 352-354, 439 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити подання державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Любого Андрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника.

Надати державному виконавцю Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Любому Андрію Володимировичу дозвіл на примусове проникнення до володіння (нерухомого майна) боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), а саме, до квартири АДРЕСА_2 , з метою вчинення опису та арешту майна боржника.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Ухвала суду складена та підписана 04 лютого 2021 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко