Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/3500/20
номер провадження 2/215/512/21
03 червня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
головуючого судді - Дудікова А.В.
при секретарі - Коломійчук К.Ю.
згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/3500/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
У червні 2020 року ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 28.06.2017р. між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 215197 в електронній формі, відповідно до якого, позикодавець надав позичальникові грошові кошти в сумі 2 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика була надана строком на 30 днів. Позивачем відповідно до договору позики на картковий рахунок ОСОБА_1 була перерахована сума позики в розмірі 2 500 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» щодо переведення грошових коштів. ТОВ «ВЕЛЛФІН» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу позику у розмірі, встановленому договором.
Взяті на себе зобов`язання за договором позики № 215197 від 28.06.2017р. відповідач не виконав, у зв`язку з чим, станом на 10.06.2020р., загальна заборгованість за кредитом складає 18 861,88 грн, з яких: 454 грн - основний борг; 9 203,94 грн. - заборгованість за відсотками; 9 203,94 грн - заборгованість за простроченими відсотками.
Ухвалою суду від 22.06.2020р. позовну заяву ТОВ «ВЕЛЛФІН», було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
На виконання вимог ухвали суду від 22.06.2021р., ТОВ «ВЕЛЛФІН», 15.10.2020р. подав квитанцію про сплату судового збору.
Ухвалою суду від 19.10.2020р. справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.
Відповідач у судові засідання призначені на 24.11.2020р., 22.12.2020р., 21.01.2021р. 02.03.2021р., 06.04.2021р., 13.05.2021р. та 03.06.2021р. не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, та за допомогою публікацій оголошень про виклик на сайті суду. Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без поважних причин та без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень статті 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону № 675-VIII.
Як вбачається з матеріалів справи, що ТОВ «Веллфін» є юридичною особою, діє на підставі Статуту, та зареєстровано як фінансова установи відповідно до розпорядження № 2606 від 27 жовтня 2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 7 свідоцтво про реєстрацію фінансової установи).
18.05.2016р. між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» укладено договір про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3, предметом якого є організація та здійснення переказу грошових коштів Фінансовою компанією на користь Кредитної установи по трансакціях, що ініціюються клієнтами-держателями електронних платіжних засобів з використанням електронних способів обробки платежів на підставі укладених з кредитною установою угод; організація та здійснення переказів грошових коштів від кредитної установи на банківські картки клієнтів (а.с. 16-18).
28 червня 2017 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №215197 в електронній формі на підставі якого позивач надає ОСОБА_1 позику в розмірі 500,00 грн. строком на 10 днів (а.с. 96-100).
Вказаний договір електронним цифровим підписом не підписаний, графік розрахунків до Договору позики не долучено.
З довідки заборгованості встановлено, що позивач нарахував відповідачеві станом на 10.06.2020р. заборгованість в сумі 18 861,88 грн, з яких: 454 грн - заборгованість за основною сумою позики; 9 203,94 грн - заборгованість за відсотками; 9 203,94 - грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 15).
Відповідно до п. 7.1 невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін», які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам.
Згідно з пунктом 3.1 Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін» (далі - Правила), затверджених 27 жовтня 2015 року, товариство надає фінансові послуги лише після здійснення ідентифікації особи заявника та вжиття заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом (а. с. 10-14).
Так, відповідно до п. п. 4.1, 4.2 Розділу 4 Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН», заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в Особистому кабінеті на сайті Товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення заявки на сайті Товариства, шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення.
Відповідно до пункту 4.8 Правил підтвердженням згоди заявника на отримання позики є направлена на розгляд товариством заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки.
Згідно з пунктом 4.9 Правил дійсність банківської платіжної картки перевіряється за допомогою резервування довільної, заздалегідь невідомої заявнику суми від 1 до 99 копійок та з наступним зазначенням заявником у відповідному полі особистого кабінету точної суми, що була зарезервована. Точну, зарезервовану суму заявник може дізнатися шляхом звернення у банк, який емітував платіжну картку. Заявнику пропонується звернутись у банк, використавши засоби смс-повідомлень, засоби телефонного зв`язку, тощо.
Відповідність зазначеної суми підтверджує належність рахунку для перерахування позики заявнику та згоду заявника на отримання позики (пункт 4.10 Правил).
Пунктом 6.3 Правил встановлено, що у разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом відправлення смс-повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу, зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, заявник отримує електронну копію договору позики.
У разі отримання договору позики засобами електронного зв`язку, заявник укладає договір позики з товариством в особистому кабінеті (пункт 6.4. Правил).
Згідно з пунктом 6.8 Правил заявник погоджується на використання у всіх відносинах, що засновані на першому договорі позики та на всіх наступних договорах позики, інших договірних угодах, що можуть бути укладені між заявником та товариством, свого логіну та паролю особистого кабінету як аналог власноручного підпису між товариством та заявником.
Відповідно до пунктів 6.10-6.12 Правил товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі позики, на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання договору позики сторонами. Датою укладання договору позики між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок.
Відповідно д п. 1.4. самого договору позики № 215197 від 28.06.2017р. визначено, що договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за договором (а.с. 96).
Пунктом 1.3. Договору встановлено строк позики за вказаним Договором 10 днів (до 08.07.2017р.), позика має бути повернута згідно з Графіком розрахунків.
Згідно з п.1.4. Договору, цей Договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником, та діє до повного виконання останнім своїх зобов`язань за Договором.
Відповідно до пункту 1.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, встановлено, що вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними.
Згідно пункту 1.13 вказаної Інструкції, під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Ця Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера; платіжного доручення; платіжної вимоги-доручення; платіжної вимоги; розрахункового чека; інкасового доручення (розпорядження).
Відповідно до пункту 2.14 Інструкції банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача - «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня».
Таким чином, належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу, та який містить відповідні відмітки про виконання цього платіжного документа банком платника.
Проте, в порушення вказаних вимог закону ТОВ «ВЕЛЛФІН» не надано належних доказів на підтвердження факту перерахування коштів на рахунок відповідача.
Крім того, договір позики №215197 від 28.06.2017р. не містить умов про перерахування суми позики на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ». Також Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» від 27.10.2015р. не містять умов та порядку перерахування грошових коштів, наданих товариством у позику через будь-яку іншу фінансову компанію, в тому числі, на підставі укладених договорів про надання технічних можливостей товариству для проведення операцій, по яких банк-еквайер здійснює зарахування коштів, зокрема, через фінансову установу ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (а.с.8-14).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Крім того, обґрунтування наявності обставин для задоволення позову повинні здійснюватися позивачем за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідатиме встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
В обґрунтування доводів позовних вимог, позивач посилається на те, що перерахування суми позики на картковий рахунок відповідача підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», проте в п. 6 додатку до позовної заяви (а.с.5) зазначено, що вказане повідомлення буде направлено до суду пізніше. Між тим позивач будучи повідомленим про прийняття судом до свого провадження позовної заяви та призначення справи до судового розгляду вищевказане повідомлення ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» про перерахування суми, що за посиланням позивача підтверджує здійснення переказу коштів відповідачу позики суду не надав.
На підтвердження доводів укладення між ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_1 договору позики позивачем надано до суду лише договір про прийняття умов надання кредиту, копію договору позики № 215197 від 28.06.2017р., який не містить електронного цифрового підпису відповідача та копію договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18 травня 2016 року.
Таким чином, посилання позивача на договір про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18 травня 2016 року як на самостійний доказ перерахування суми позики не може вважатися достатніми для встановлення факту перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 на виконання договору позики № 215197 від 28.06.2017р.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» про стягнення з ОСОБА_1 суми позики, заборгованості за відсотками та простроченими відсотками в загальній сумі 18 861,88 грн, є безпідставними, оскільки позивачем не доведено факт перерахування коштів ОСОБА_1 , а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 102,00 грн (а.с.39).
Враховуючи, що позов ТОВ «ВЕЛЛФІН» не підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, не підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00грн.
Керуючись ст.ст. 223, 259, 263-265,268,272,279, 280, 284 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 03 червня 2021 року.
Суддя: