Справа № 165/1291/20
Провадження № 2/165/45/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
28 травня 2021 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ушакова М.М.,
з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача Улибіна-Вельгуса В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» про відшкодування шкоди завданої злочином, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином.
Позивач у позові посилається на те, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 була спричинена моральна шкода, яка виразилась в тому, що вона, як дочка, втратила найближчу та найріднішу людину, втратила спокій, моральні страждання також виразились у душевних стражданнях з приводу непоправності події, самотності, страху та відсутності бажання до життя, сім`я позивача теж переживає сильні душевні страждання та хвилювання, вона та її сім`я постійно перебувають у пригніченому стані, у неї виникло гостре відчуття безсилля та відчаю, досі не може адаптуватися до умов життя. Позивач зазначає, що була позбавлена нормальних життєвих зв`язків, вимушена постійно думати про цю негативну в її житті ситуацію, відволікатись від домашніх справ, дана ситуація обумовила негативні зміни психоемоційної та соціальної сфер існування особистості, дотепер перешкоджають можливості активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто спричинили їй моральні страждання. Діями відповідача було порушено життєвий спокій та звичний спосіб життя, тому позивач моральну шкоду, виходячи із її характеру та обсягу спричиненого, у відповідності до ст.1168 ЦК України, оцінює у 500000,00 грн. Позивач зазначає, що загальна сума завданої матеріальної та моральної шкоди становить 635268,58 грн. Позивач просить стягнути з відповідача 635268,58 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди та стягнути 4000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
10 лютого 2021 року ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору у даній справі - Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС».
Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що шкоду відшкодовано повністю. Пояснив, що його клієнт під час розгляду кримінального провадження відшкодував ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 доларів США.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» в судове засідання не з`явився, направивдо суду лист з поясненнями відносно справи та письмові докази.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, покази свідка, дослідивши письмові докази у їх сукупності, оглянувши матеріали кримінального провадження №165/1859/17, зокрема: заяву про зменшення розміру позовних вимог (а.с.67), уточнену позовну заяву про відшкодування заподіяної моральної шкоди (а.с.68-69), заяву ОСОБА_1 (а.с.98), копії довідок МСЕК (а.с.103, 107, 122), копії пенсійного посвідчення ОСОБА_3 (а.с.107, 121, 122), характеристики на ОСОБА_3 (а.с.116-120, копію медичної документації на ОСОБА_3 (а.с.123-134), апеляційну скаргу (а.с.147-151), копію квитанції (а.с.214), копію готівки (а.с.215), копію розписки (а.с.216), копії товарних чеків та квитанції (а.с.239), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.
В судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2017 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Зелена м. Нововолинська, не виконав законної вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу, проявив недбалість, не зупинився, а продовжив рух, збільшуючи швидкість, виїхав на перехрестя вул. Миру та вул. Зелена м. Нововолинська, де, не впоравшись з керуванням, всупереч вимогам п.п. 1.10, 2.3 (б), (д), 2.4, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, виїхав на прилеглий праворуч тротуар, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала наступні тілесні ушкодження: осадження шкіри та забита рана в правій лобній ділянці, крововилив в м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні в правій скронево-потиличній ділянці, осадження шкіри в правій скроневій та виличній ділянках, перелом грудини, перелом ІІ-VIII ребер справа та зліва по умовним переднім акселярним лініям із крововиливами в оточуючі тканини, перелом лівої плечової кістки у верхній третині, численні осадження шкіри на тильних поверхнях обох кістей, відкритий перелом обох кісток лівої гомілки в середній третині з локалізацією рани по передній поверхні, травматична ампутація першого пальця лівої стопи з плюсновою кісткою,численні подряпини в ділянці правого колінного суглобу. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №94 від 25.07.2017 вказані тілесні ушкодження є смертельними, смерть ОСОБА_4 наступила від шоку внаслідок отриманої під час дорожньо-транспортної пригоди численної поєднаної травми тіла. У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, є грубе порушення водієм ОСОБА_3 наступних пунктів Правил дорожнього руху, а саме: п. 1.10 тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном; п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.3 (д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 2.4 на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил; п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (а.с.10-11).
Винність відповідача ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 21 грудня 2017 року (а.с.10-11).
Вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 21 грудня 2017 року ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 залишено без розгляду (а.с.10-11).

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 04 вересня 2018 року, яка набрала законної сили 04.09.2018 року апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та потерпілої ОСОБА_1 задоволено частково, вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 21 грудня 2017 року в частині призначеного ОСОБА_3 покарання скасовано, ухвалено новий вирок, яким визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, в решті вирок залишено без змін (а.с.12-13).

Постановою Верховного суду від 02 квітня 2019 року вирок апеляційного суду Волинської області від 04 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3 залишено без зміни, а касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 - без задоволення (а.с.14-16).

Із вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 21 грудня 2017 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав себе винним повністю і показав, що дійсно 18.07.2017 він у гаражі зі знайомими вживав алкоголь, після чого автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , поїхав до магазину «Для Вас», щоб придбати цигарки. Біля цього магазину двоє незнайомих йому осіб побили його, рятуючись, він сів у свій автомобіль і почав рух по вул. Зелена м. Нововолинська. Перед перехрестям вулиць Зелена і Миру м. Нововолинська вистрелило переднє колесо його автомобіля, він збільшив швидкість, щоб швидше проїхати перехрестя, при цьому раптово побачив, що назустріч йому рухається автомобіль, якому він повинен дати дорогу. Для того, щоб уникнути зіткнення, ОСОБА_3 вивернув кермо, проте не зміг зробити цього достатньо у зв`язку з тим, що його руку раптово паралізувало, і виїхав на тротуар, де збив ОСОБА_4 . З місця події його відразу забрали в ізолятор тимчасового тримання в м. Луцьку, звідки доставили в лікарню, оскільки у нього була паралізована рука. Зазначає, що пізніше лікарями було встановлено, що в нього стався мікроінсульт, тому він не достатньо добре пам`ятає події, бачив, що за його автомобілем рухалась поліцейська машина, не пам`ятає кольору проблискових маячків. ОСОБА_3 щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення в потерпілої, в майбутньому не вчинятиме протиправних діянь, просить суд врахувати, що він має незадовільний стан здоров`я, є інвалідом 3-ї групи (а.с.10-11).

Із вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 21 грудня 2017 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні дала показання про те, що ввечері 18.07.2017 знімала білизну і побачила на дорозі поліцейський автомобіль та автомобіль, який вилетів на тротуар, вона вибігла з будинку і побачила свою матір ОСОБА_4 , яка лежала на тротуарі. ОСОБА_1 претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, просить суд не застосовувати до обвинуваченого покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства. Представник потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні просив залишити без розгляду цивільний позов потерпілої у зв`язку з повним відшкодуванням шкоди обвинуваченим (а.с.10-11).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.07.2017 року встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про одруження (а.с.8, 9).

Судом з досліджених письмових доказів встановлено, що ОСОБА_3 взяв в борг у ОСОБА_1 19 тис. грн. та 500 доларів США понесених нею витрат на правову допомогу наданих адвокатом Юзефовичем С.В. при розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 та зобов`язався віддати борг до 10.08.2018 року (а.с.19), ОСОБА_1 понесла витрати на надання правничої допомоги адвокатом Свередюк Ю.А. у загальному розмірі 5000,00 грн. та витрати на доїзд на розгляд апеляційної та касаційної скарги (а.с.20, 21-22), ОСОБА_1 понесла витрати на виготовлення пам`ятника на суму 95000,00 грн. та витрати на встановлення пам`ятника на суму 7000,00 грн. (а.с.23, 24), потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_1 отримала від обвинуваченого ОСОБА_3 1500,00 грн. понесених нею витрат на правову допомогу наданих адвокатом Юзефовичем С.В. при розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 (а.с.56), ОСОБА_4 встановлено пам`ятник (а.с.67-72), ОСОБА_1 не отримувала грошовий переказ від ОСОБА_3 в розмірі 32886,00 грн. (а.с.87), у ОСОБА_1 погіршився стан здоров`я після трагічної смерті матері, після психічної травми (а.с.88, 89).

Судом встановлено, що Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 4020294 та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивачу ОСОБА_1 відшкодовано страхове відшкодування за страховим випадком від 18.07.2017 року за участю забезпеченого транспортного засобу "Фольксваген Гольф", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_3 в загальному розмірі 76800,00 грн., в тому числі 31015,00 грн. на спорудження надгробного пам`ятника (а.с.101, 105-109, 114-115, 118-126, 129-131).

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Судом встановлено, що винною особою у ДТП, що мала місце 18 липня 2017 року близько 21 год. 30 хв. по вул. Зеленій у м. Нововолинську є відповідач ОСОБА_3 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки "Фольксваген Гольф", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав законної вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу, проявив недбалість, не зупинився, а продовжив рух, збільшуючи швидкість, виїхав на перехрестя вулиці Миру та Зелена м. Нововолинська, де, не впоравшись із керуванням, всупереч вимогам п.п. 1.10, 2.3 (б), (д), 2.4, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України виїхав на прилеглий праворуч тротуар, де допустив наїзд на потерпілу ОСОБА_4 , що спричинило смерть потерпілої, що стверджується копією вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 21 грудня 2017 року(а.с.10-11).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про поховання та похоронну справу" від 10 липня 2003 року N1102-IV поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб`єктів господарювання, спрямована на забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого (далі - тіла); забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є; створення та експлуатацію об`єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань; організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих (далі - померлих); надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" від 10 липня 2003 року N1102-IV, поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини та наведені норми закону, суд приходить до висновку, що в користь позивача ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди завданої злочином слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 63985,00 грн., із розрахунку: 95000,00 грн. (вартість пам`ятника) - 31015,00 грн. (відшкодувала страхова компанія за спорудження надгробного пам`ятника) = 63985,00 грн. (а.с.23, 95, 125, 101, 130, 131).

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 3 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, в інших випадках, встановлених законом.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди завданої злочином в розмірі 540268,58 грн. (а.с.136-137).

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце місце 18 липня 2017 року близько 21 год. 30 хв. по АДРЕСА_1 загинула матір позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (а.с.10-11, 7, 8, 9).

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась з вини відповідача ОСОБА_3 втратила найріднішу, найближчу людину - матір ОСОБА_4 , що першочергово вплинуло на глибину моральних страждань позивача, яку вона дуже любила, яку втратила раптово, через що позивач постійно перебуває у пригніченому стані, у неї внаслідок трагічної загибелі матері погіршилось здоров`я, психологічний стан.

Беручи до уваги те, що настали тяжкі наслідки для позивача ОСОБА_1 , пов`язані зі смертю її матері ОСОБА_4 , глибину моральних страждань, суд беручи до уваги вимоги розумності і справедливості, а також враховуючи відшкодовані відповідачем ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 під час розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 доларів США, визначає до стягнення з відповідача моральну шкоду завдану злочином в розмірі 150000,00 грн., із врахуванням вже відшкодованої суми.

Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягають в користь позивача частково, пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., що підтверджується документально (а.с.25, 28).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести за рахунок держави, оскільки сторони по справі звільнені від сплати судового збору, позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, відповідач ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується документально (а.с. 63).

Складання повного тексту рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України було відкладено на десять днів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 63985 (шістдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 00 коп. на відшкодування майнової шкоди завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 2000 (дві тисячі) грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07.06.2021 року.

Головуючий суддя підпис М.М. Ушаков