Справа № 552/940/20
Провадження №2-др/552/11/21
У Х В А Л А

10.06.2021 Київський районний суд м.Полтави в складі :

головуючого - судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання - Горошко О.О.,

учасники справи та їхні представники:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Панченко Олена Олександрівна,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Павелко Руслан Сергійович,

третя особа Київський районний у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 29 квітня 2021 року позов задоволено.

05 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 направила до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яким просила вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати, пов`язані з забезпеченням доказів, у розмірі 698,50 грн.

В судове засідання з розгляду вказаної заяви учасники справи та їх представники не з`явились.

Враховуючи, що їх неявка не перешкоджає розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 29 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишняки Хорольського району Полтавської області, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня пред`явлення позову до суду з 27 лютого 2020 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7340 грн. 80 коп. (сім тисяч триста сорок гривень вісімдесят копійок) на відшкодування понесених судових витрат. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом взято до уваги судові витрати позивача, які складаються з витрат на оплату судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. та витрат на оплату правової допомоги у розмірі 6500 грн., а всього на суму 7340 грн. 80 коп. (т.1 а.с. 11, 129-134).

Інші докази на підтвердження судових витрат позивачем суду під час розгляду справи надані не були.

Як передбачено ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

05 травня 2021 року позивач направила суду документи, що підтверджують її витрати на поїздки до м.Дніпра для участі в судовій експертизі на загальну суму 698,50 грн.(т.2 а.с. 125-126).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року у справі призначено судову медично-генетичну експертизу з використанням ДНК, проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради (т.2 а.с.12).

На вирішення експертів поставлено питання:

Чи є ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 на вимогу експерта з`явитися з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до експертної установи для відібрання зразків та проведення дослідження.

Зобов`язано ОСОБА_2 на вимогу експерта з`явитися до експертної установи для відібрання зразків та проведення дослідження.

Відібрання зразків для експертного дослідження експертом було призначено на 25 січня 2021 року та на 22 лютого 2021 року, про що сторони були повідомлені судом. Їм також було роз`яснено наслідки ухилення від участі в експертизі.

Залученими до матеріалів справи квитками від 25 січня 2021 року та від 22 лютого 2021 року підтверджуються витрати позивача на поїздку до м.Дніпра, де знаходиться експерта установа, та у зворотному напрямку.

Тому вказані витрати суд розцінює як витрати, пов`язані з проведенням експертизи, а не з забезпеченням доказів, як зазначила позивач.

Проте, вказані докази позивачем не буди надані суду до закінчення судових дебатів, про те, що вони будуть надані позивач до закінчення судових дебатів також суду не повідомила.

Крім того, позивач не зазначила з яких поважних причин такі докази не були надані нею до матеріалів справи під час її розгляду судом, як це передбачено ч.1 ст. 246 ЦПК України.

При ухваленні рішення судом вирішено питання про розподіл судових витрат, на підтвердження яких сторонами були надані докази.

Тому заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк.

Повний текст ухвали виготовлено 11 червня 2021 року.

Головуючий О.А.Самсонова