Справа№ 328/2171/20
У Х В А Л А

іменем України

08 червня 2021 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Гавілей М.М., за участі секретаря судового засідання Корольковій К.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 02 грудня 2020 року по справі № 328/2171/20,

ВСТАНОВИВ:

До Токмацького районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить роз`яснити рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 02 грудня 2020 року по справі № 328/2171/20, за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи Токмацького районного відділу управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

В обґрунтування зазначає, що 02.12.2020 року суддею Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.М., була розглянута цивільна справа №328/2171/20, подана в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи, Токмацького районного відділу управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року.

Суд ухвалив рішення, згідно якого його заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Токмак Запорізької області, Україна, постійно проживав на території України станом на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року та набрання чинності ЗУ «Про громадянство» від 13 листопада 1991 року №2235 - 13 листопада 1991 року.

10.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся з даним рішенням до Токмацького районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області з заявою щодо видачі паспорту громадянина України, але у його оформлені знову було відмовлено, оскільки заява-анкета, яка заповнюється працівником ДМС передбачає одну графу для внесення дати, яка встановлює факт постійного проживання на території України, а тому не зрозуміло зі змісту рішення, яку саме дату постійного проживання на території України ДМС необхідно внести.

В судове засідання заявник не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Токмацького районного відділу управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із заявою, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність у роз`ясненні рішення суду.

Так, рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 02 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи, Токмацького районного відділу управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання на території України задоволено, встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Токмак Запорізької області Україна постійно проживав на території України станом на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року та набрання чинності Законом України «Про громадянство» від 13 листопада 1991 року №2235 13 листопада 1991 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення в цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 р. зазначено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України(2001р.) слідує, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Встановлення рішенням суду факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року суд мотивує положеннями Закону України «Про громадянство України», Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянств України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 2 березня 2001 року № 215.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 )проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п. 7 Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянств України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 2 березня 2001 року № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянин колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

У пункті 8 вказаного порядку зазначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання на території України на зазначену дату, подає такі документи: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР; в) рішення суду, яке підтверджує факт проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року. (п. 9)

Юридичні факти постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року є самостійними підставами встановлення належності до громадянства України.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 02 грудня 2020 року по справі № 328/2171/20 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260-261, 271 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 02 грудня 2020 року по справі № 328/2171/20 - задовольнити.

Роз`яснити рішення суду у справі №328/2171/20 за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи, Токмацького районного відділу управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання на території України в частині того, що судом встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав на території України станом на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року або набрання чинності Законом України «Про громадянство» від 13 листопада 1991 року №2235 13 листопада 1991 року.

Ухвала може бути оскаржена в 15-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя