РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року

м. Рівне

Справа № 572/2568/20

Провадження № 22-ц/4815/514/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Шимківа м С.С.,

секретар судового засідання Пиляй І. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Клесівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів ліцей Клесівської селищної

ради Сарненського району Рівненської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2020 року у складі судді Ведяніної Т. О., ухвалене в м. Сарни Рівненської області о 15 годині 25 хвилин, повний текст рішення складено 04 січня 2021 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Клесівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ліцею Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона з 01 січня 2011 року прийнята на посаду провідного спеціаліста (завідувача бібліотекою) Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей. Наказом по Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей №26-к від 21 серпня 2020 року позивач звільнена з вказаної посади з 31 серпня 2020 року за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема, скороченням штату працівників, зумовлених недостатнім обсягом доведеного розміру селищного бюджету коштів дотації місцевого бюджету на здійснення переданих з бюджету видатків на утримання закладів освіти та неможливістю перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Підставою для звільнення, відповідно до наказу є : рішення сесії Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 26 травня 2020 року «Про внесення змін до штатних розписів установ комунальної власності Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області», наказ по Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей №57Г від 04 червня 2020 року «Про скорочення чисельності штату», наказ по Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей №58Г від 09 червня 2020 року «Про попередження про звільнення у зв`язку із скороченням штату», а також повідомлення про заплановане звільнення та наявність вакансій від 29 травня 2020 року.

Своє звільнення з роботи позивач вважає незаконним, оскільки зазначає, що рішення сесії Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області №2638 від 26 травня 2020 року «Про внесення змін до штатних розписів установ комунальної власності Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області» прийнято всупереч вимогам Закону України «Про освіту» та «Про повну загальну середню освіту». Крім цього, позивач вказує, що стаття 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачає повноважень селищної ради вносити зміни у штатні розписи комунальних закладів загальної середньої освіти. Просила суд визнати незаконним та скасувати наказ по Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів ліцею Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області №26-к від 21 серпня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити її на посаді провідного спеціаліста (завідувача бібліотекою) з часу звільнення, стягнути з Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів - ліцею Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2020 року по день поновлення на роботі, а також середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку по день фактичного розрахунку, оскільки, на її думку, вихідна допомога виплачена не у повному розмірі.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2020 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції, формально встановивши факт скорочення штатної одиниці провідного спеціаліста завідувача бібліотекою, не дослідив правомірність скорочення посади провідного бібліотекаря, виходячи з вимог чинного законодавства у сфері освіти та розмежування функцій органів управління освітою.

Пояснює, що відповідно до Типових штатних нормативів у штатному розписі закладу освіти повинна бути одна ціла ставка завідувача бібліотеки провідного спеціаліста та одна ціла ставка бібліотекаря. Однак, після скорочення посади завідувача бібліотеки у Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцею, як видно із штатного розпису станом на 01 вересня 2020 року, залишилося одна ставка бібліотекаря, що явно недостатньо для виконання бібліотечно-інформаційного культурно-просвітницького забезпечення освітнього процесу як в урочний, так і в позаурочний час. Покликається на статтю 23 Закону України «Про освіту», якою передбачено державне гарантування академічної організаційної фінансової і кадрової автономії закладів освіти, а обсяг автономії закладів освіти визначається цим законом, спеціальними законами та установчими документами закладу освіти, де керівник закладу освіти не мав юридичних підстав порушувати вимоги Типових штатних розписів ліцензійних вимог і звертатися з листом до власника з клопотанням щодо внесення змін до штатного розпису, тим більше, що Клесівська селищна рада, відповідно до вимог частини 1 статті 30 Закону України «Про повну загальну середню освіту», мала лише погоджувати затверджений керівником закладу загальної освіти штатний розпис. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції невірно розтлумачив пункт 5 Типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти, затверджених Наказом Міністерства освіти і науки № 1205 від 06 грудня 2010 року. Пояснює, що вона має найвищу кваліфікаційну категорію, яка може бути у бібліотекаря шкільної бібліотеки і маючи кваліфікаційну категорію провідний бібліотекар, вона займала посаду завідувача бібліотекою. Зауважує, що в період з часу попередження її про звільнення з 29 травня 2012 року по 31 серпня 2012 року на роботу в Клесівську ЗОШ було прийнято ОСОБА_2 на посаду прибиральниці, тоді як ця вакантна посада не була запропонована позивачці. Вказує, що судом не надано правової оцінки порушенням відповідачем частини 3 статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», яка передбачає звернення не пізніше, як за три місяці до звільнення надати первинним профспілковим організаціям інформацію про такі заходи, а також про причини звільнень, про кількість та категорії працівників та пояснює, що з інформацією про намір внесення змін до штатного розпису адміністрація закладу освіти до профкому не зверталася.

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В поданому на апеляційну скаргу відзиві Клесівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів ліцей Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області вважає рішення суду законним, обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити.

В судове засіданні апеляційного суду представник відповідача не з`явився двічі, хоча про час та місце слухання справи належним чином сторона повідомлена, що підтверджується поштовим повідомленням.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що сторони перебували у трудових правовідносинах.

Згідно наказу №170 від 31 грудня 2010 року ОСОБА_1 прийнято на посаду провідного спеціаліста (завідувача бібліотекою) з 01 січня 2011 року по переводу з Сарненської ЦС ПШБ, згідно із ст.32 КЗпП України.

Директором Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей від 20 травня 2020 року за вих. №61 до Клесівської селищної ради було направлено звернення з проханням внести зміни до штатного розпису вказаного навчального закладу з виведенням посади завідувача бібліотеки, в зв`язку із зменшенням кількості класів та обсягу фонду художньої літератури на підставі наказу МОН №1205 від 06 грудня 2010 року та у зв`язку із виробничою необхідністю та введення у штатний розпис посади фахівця з охорони праці.(а.с.50).

Рішенням Клесівської селищної ради від 26 травня 2020 року №2638 «Про внесення змін у штатні розписи комунальних закладів Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області» внесені зміни до штатного розпису, в тому числі, Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей, а саме: з 1 вересня 2020 року виводиться 1,0 штатна одиниця завідувача бібліотеки (провідного бібліотекаря)(а.с.13)..

04 червня 2020 року директором Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей видано наказ №57Г про внесення змін до штатного розпису, відповідно до п. 1.4 якого виведено зі штату 1 штатну одиницю завідувача бібліотеки(провідного бібліотекаря) з 01.09.2020 року(а.с.67).

09 червня 2020 року директором Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей видано наказ №58Г про попередження ОСОБА_1 про зміни у штатному розписі працівників Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей з 01.09.2020 року. Підстава Рішення Клесівської селищної ради від 26 травня 2020 року №2638 (а.с.16).

Наказом №26-К від 21 серпня 2020 року за підписом директора Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 звільнена з посади провідного бібліотекаря з 31 серпня 2020 року, на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема, скороченням штату працівників, зумовлених недостатнім обсягом доведеного розміру селищного бюджету коштів дотації місцевого бюджету на здійснення переданих з бюджету видатків на утримання закладів освіти та неможливістю перевести працівника за його згодою на іншу роботу(а.с.12).

Звертаючись до суду з позовом про відновлення порушених трудових прав, ОСОБА_1 вказувала на те, що звільнення було незаконним через порушення відповідачем п.1 ч. 1 ст. 40 , ч. 2 ст. 40, ст. 42, ст. 43, ст. 49-2 КЗпП України, ст. ст 23, 26 Закону України «Про освіту» , ст.ст. 33, 60 Закону України «Про повну загальну середню освіту». Обгрунтовуючи таке, вказувала, що скорочення штату працівників у Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцеї не відбулося, оскільки керівником закладу наказу про зміни штатного розкладу, або затвердження нового штатного розкладу не видавалась, відповідач не запропонував їй роботу техпрацівниці, яка після її попередження про звільнення була вакантною і на яку вона просила перевести її, відповідач не отримав попередню згоду первинної профспілкової організації на звільнення, не вирішувалось питання преважного права про залишення її на роботі.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції вказав на безпідставність вимог позивачки. Зокрема, суд у своєму рішенні зазначив, що у відповідача дійсно мало місце скорочення штату працівників, що підтверджується наказом №57Г від 04.06.2020 року «Про внесення змін до штатного розпису», роботодавець не порушив ст. 43 КЗпП України, оскільки відмова первинної профспілкової організації на звільнення ОСОБА_1 є невмотивованою. Судом першої інстанції встановлено відсутність порушень відповідачем ч. 2 ст. 40, ст. 42, ст. 49-2 КЗпП України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, вони є законними, підтверджені належними, достатніми і достовірними доказами.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як роз`яснено у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Спірні правовідносини врегульовано нормами трудового законодавства, Законами України "Про освіту", "Про повну загальну середню освіту", іншими нормативними актами.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про освіту" визначено, що керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про повну загальну середню освіту» штатні розписи державних і комунальних закладів загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування і типів розробляються на основі типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти, затверджених центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, та затверджуються керівником закладу загальної середньої освіти за погодженням із засновником або уповноваженим ним органом.

Відповідно до п. 1 Типових штатних нормативів, затверджених наказом Міністерством освіти і науки України № 1205 від 06.12.2010, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 грудня 2010 р. за № 1308/18603, типові штатні нормативи закладів загальної середньої освіти поширюються на усі типи закладів загальної середньої освіти, в тому числі опорні заклади загальної середньої освіти та їх філії (далі - школи), крім шкіл-інтернатів усіх типів, спеціальних, санаторних шкіл, шкіл соціальної реабілітації та вечірніх (змінних) шкіл, та визначають максимальну кількість посад (штатних одиниць). Формування штатів шкіл передбачається з урахуванням їх контингенту учнів, кількості класів, режиму роботи, площ та санітарного стану приміщень, будівель і споруд.

Згідно з пунктами 2, 3 Типових штатних нормативів № 1205, керівникам закладів надається право у разі виробничої необхідності змінювати штати окремих структурних підрозділів або вводити посади (крім керівних), не передбачені штатними нормативами для даного закладу, в межах фонду оплати праці, доведеного лімітними довідками на відповідний період. Заміна посад працівників може здійснюватись лише в межах однієї категорії (педагогічного, господарсько-обслуговуючого тощо) персоналу.Керівникам закладів наказано привести штатні розписи закладів загальної середньої освіти у відповідність до цього наказу.У разі виробничої необхідності за рахунок спеціального фонду закладами загальної середньої освіти можуть бути введені додаткові посади.

Директором Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей видано наказ №57Г від 04 червня 2020 року "Про внесення змін до штатного розпису" виведено зі штату 1 штатну одиницю завідувача бібліотеки(провідного бібліотекаря) з 01.09.2020 року (п. 1.4 Наказу).

Такий наказ відповідає вищезазначеним нормам законодавства, які регулюють ці правовідносини, і зазначене дає підстави для висновку, що зміни до штатного розпису Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей мали місце.

Аргументи апеляційної скарги про незаконність висновків суду першої інстанції щодо встановлення факту скорочення штату у відповідача, є безпідставними і на увагу не заслуговують. Обгрунтовуючи вказані аргументи, позивачка посилається на наявність рішення Клесівської селищної ради від 26 травня 2020 року №2638 «Про внесення змін у штатні розписи комунальних закладів Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області», зазначаючи при цьому, що селищна рада не мала повноважень ухвалювати таке рішення. Даючи мотивувальну оцінку цим аргументам, суд першої інстанції вірно вказав, що рішення власника навчального закладу не оспорюється і дане не спростовує законність внесених змін у штатний розпис навчального закладу.

Статтею 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишенні на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці.

Згідно із повідомленням №03/01-10/266 від 26 серпня 2020 року за звітом 83-РВК «Звіт про чисельність та склад педагогічних працівників закладів загальної середньої освіти» - станом на 05 вересня 2019 року в штатному розписі у закладі було дві посади бібліотекарів - завідувач бібліотекою (провідний спеціаліст), яку обіймала позивачка, та бібліотекар.

Відповідно до наказу про скорочення скорочено було одну посаду завідувача бібліотекою (провідного бібліотекаря). Апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги про те, що було порушено переважне право працівника на залишення на роботі при звільненні за скороченням штату, передбачене частиною першою статті 42 КЗпП. Норми цієї статті можуть бути застосовані при скороченні працівників, які займають однакові посади. Посада завідувача бібліотеки(провідного бібліотекаря), яку займала ОСОБА_1 і яка була скорочена, у закладі була єдиною.

За змістом статті 43 КЗпП України рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Суд встановлено: відповідно до повідомлення голови первинної профспілкової організації Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей 25.11.2020 року профспілковою організацією виконана ухвала суду про надання чи ненадання знгоди на звільнення ОСОБА_1 . За рішенням профспілкового комітету у наданні згоди відмовлено, посилаючись на те що, чиними є Типові штатні нормативи закладів загальної середньої освіти, затверджені Наказом Міністерства освіти і науки № 1205 від 06 грудня 2010 року, а рішення Клесівської селищної ради №2638 від 26 травня 2020 року незаконним, таким, що прийнято з перевищенням повноважень.

Суд першої інстанції вірно вказав, що відмова профспілкової організації є необґрунтованою, так як до повноважень профспілкової організації не входить аналіз рішень органів місцевого самоврядування.Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, щодо незаконності рішення суду першої інстанції про дотримання роботодавцем вимог ст.. 42 КЗпП України.

Відхиляючи аргументи позовної заяви про порушення роботодавцем ч. 2 ст. 40, ст. 49-2 КЗпП України, суд першої інстанції у своє рішення мотивував тим, що при звільненні ОСОБА_1 у відповідача не було в наявності вакантних посад для переведення її на іншу роботу. При цьому, суд послався на повідомлення від 31 серпня 2020 року №70, де зазначено, що у Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей відсутня робота за відповідною професією чи спеціальністю (бібліотекознавство і бібліографія).

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може, виходячи із слідуючого.

За ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

Таким чином, при скороченні чисельності або штату вказаною нормою встановлено обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював, тобто всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 753/3889/17.

Обгрутовуючи позов підставами незаконного звільнення, позивач зазначила, що у Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей у період з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору була посада прибиральниці службових приміщень, вона могла виконувати таку роботу та виявила згоду на зайняття посади прибиральниці службових приміщень.

Зазначені обставини підтверджені належними та допустимими доказами, що є у матеріалах справи, однак суд першої інстанції не взяв їх до уваги і не надав їм належної оцінки.

Так, із наданої відповідачем копії попередження від 29 травня 2020 року вбачається, що цього числа ОСОБА_1 мали повідомити про її наступне звільнення з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці з 1 вересня 2020 року.

Позивачка була обізнана про наступне вивільнення, оскільки 01 червня 2020 року зверталась із листом до селищного голови Клесівської селищної ради, в якому просила скасувати рішення Клесівської селищної ради від 26 травня 2020 року, на підставі якого були внесені зміни до штатного розпису. Відповідачем попередження про вивільнення від 29 травня 2020 року було надіслано ОСОБА_1 поштою.Вказані обставини доводяться наданим суду фіскальним чеком від 30 травня 2020 року про направлення на ім`я ОСОБА_1 поштового відправлення через відділення АТ «Укрпошта» і підтверджує дотримання работодавцем процедури попередження працівника про подальше звільнення.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 30.06.2020 року остання просила прийняти її на посаду прибиральниці службових приміщень Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей (а.с. 188).

Наказом директора Клесівської ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей № 19-к від 30.06.2020 року ОСОБА_2 прийнята на прибиральницею службових приміщень закладу (а.с.186).

З огляду на вказане, апеляційний суд приходить до висновку про порушення відповідачем ч. 2 ст, 40 , ст. 49-2 КЗпП України, оскільки у період з дня попередження позивачку про вивільнення до дня розірванняз нею трудового договору у Клесівській ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей була вакантна посада прибиральниці службових приміщень, і така посада позивачці не була запропонована відповідачем.

З цих підстав апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування оспорюваного наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача бібліотеки(провідного бібліотекаря), оскільки роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював, тобто всі наявні вакансії та роботи, які працівник може виконувати і має бажання їх виконувати.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, позивач вказувала, що вихідна допомога при звільненні мала становити суму 8 021 грн. 24 коп., в той час як фактично їй сплачено роботодавцем 3 565 грн. 24 коп.

Такі вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із слідуючого.

Відповідно до ч.1 ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Порядок обчислення середнього заробітку з метою виплати вихідної допомоги при звільненні визначено «Порядком обчислення середньої заробітної плати», затвердженим Постановою КМУ №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», пп.2 п.ІІ розділу І якого визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Надана суду довідка про доходи №3066 від 01 вересня 2020 року, доводить, що протягом останніх 4 місяців, що передували звільненню (з урахуванням простою, який доводиться наданими суду відповідачем наказами із додатками), розмір заробітної плати позивача складав 2970 грн. 67 коп. Тобто, позивач отримала вихідну допомогу в межах середнього заробітку.

Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту звільнення до часу прийняття рішення судом у цій справі.

За змістом ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати №100, який затверджений Постановою КМ України від 08 лютого 1995 року, передбачено що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Для розрахунку середнього заробітку суд бере до уваги заробітну плату за січень-лютий 2020 року, які є повними робочими місяцями, що передували звільненню.

Згідно довідки про доходи заробітна плата ОСОБА_1 на посаді завідувача бібліотнекою за січень-лютий 2020 року складає 16042,60 грн.

Відповідно до п.8 Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, суд виходить з розрахунку щоденного середнього заробітку, який складає 391,28 грн. ( 16042,60 грн : на 41 роб.день).

Вимушений прогул ОСОБА_1 з 1 вересня 2020 року по 8 червня 2021 року становить 193 робочих дні. До стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає 75 517 гривень 04 копійки (193 роб. дні Х 391,28 грн.). Вказана сума включає обов`язкові відрахування і платежі, які мають бути сплачені до державного бюджету.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Клесівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ліцею Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Клесівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ліцею Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 21 серпня 2020 року № 26-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді провідного спеціаліста (завідувача бібліотекою) Клесівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ліцею Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області з 01 вересня 2020 року.

Стягнути з Клесівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ліцею Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1 вересня 2020 року по 8 червня 2021 року в сумі 75 517(сімдесят п`ять тисяч п`ятсот сімнадцять) гривень 04 копійки, яка включає обов`язкові відрахування і платежі до державного бюджету.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Клесівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ліцею Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Судове рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 червня 2021 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Шимків С. С.