Номер провадження 2/754/878/21
Справа №754/8571/20
РІШЕННЯ

Іменем України

01 червня 2021 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення пені в зв`язку із несвоєчасною сплатою аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до відповідача ОСОБА_4 про стягнення пені в зв`язку із несвоєчасною сплатою аліментів.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 28.10.2011 року встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю, станом на 2011 рік відповідач не надає жодної допомоги, заборгованість по аліментам складає 18 470,00 грн. 10 років відповідач не бачив сина, не приймав участі у вихованні, не зважаючи на наявність виконавчого провадження сплачував від 400,00 грн. до 1000,00 грн., хоча мав дохід, скривав своє фактичне місце проживання.

Позивач зазначає про те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі ј частини від всіх його доходів. Відповідач ухиляється від виконання рішення про стягнення аліментів, борг складає 201 630,00 грн. Відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів не виконує 10 років, хоча він здоровий, працездатний, користується автомобілем, придбав земельну ділянку, інших утриманців не має, скриває свої доходи та місця роботи від ВДВС. З урахуванням викладених обставин, на думку позивача, наявні підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені) через несвоєчасну сплату аліментів, яка не може перевищувати 100 % від розміру заборгованості.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в розмірі 201 630,75 грн., а також витрати на правничу допомогу.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 15.07.2020 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

15.12.2020 року до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, відповідно до яких позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 153 780,38 грн.

04.01.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У даному відзиві відповідач зазначає про те, що 27.07.2009 року Деснянським РВ ДВС у м.Києві було відкрито виконавче провадження № 13912144 на підставі виконавчого документу № 2-1791, виданого Деснянським районним судом м.Києва від 29.04.2009 року про стягнення з нього на користь позивача аліментів в розмірі ј частини усіх видів заробітку. Так як він мав мінливий непостійний дохід, у нього утворилась заборгованість в розмірі 18 470,09 грн., погашення якої було врегульовано заочним рішенням Баришівського районного суду Київської області від 28.10.2011 року та визнано за позивачем право власності на 65 % житлового будинку, де судом було роз`яснено, що частка дружини в спільному майні подружжя має бути збільшена на 15% саме в зв`язку з наявністю вищезазначеної заборгованості. З вказаним рішенням він погодився, розуміючи, що воно ухвалено в інтересах його сина. Протягом подальшого часу його матеріальне становище залишалось незмінним, він мав невеликий мінливий дохід, змінився його сімейний стан. З 30.06.2012 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , від якого вони мають сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дружина перебувала у декретній відпустці. Зважаючи на вказане, він намагався сплачувати аліменти систематично, хоч і в менших розмірах, аніж було зазначено у матеріалах виконавчого провадження.

Відповідач наполягає на тому, що твердження позивача про те, що він ухиляється від сплати аліментів та погасив заборгованість в розмірі 153 780,38 грн. лише після того, як дізнався про підготовку позовної заяви до суду - не відповідають дійсності. 25.06.2020 року під час розмови з державним виконавцем його було повідомлено про наявність заборгованості в розмірі 181 816,69 грн. та наявність постанови про розшук майна боржника задля його подальшого опису. Станом на 01.07.2020 року його борг перед позивачем було перераховано і суму боргу зменшено до 157 855,74 грн. 15.07.2020 року через мережу «Вайбер» йому було надіслано рахунок Деснянського ДВС на загальну суму заборгованості по аліментам 236 783,61 грн. та витрат виконавчого провадження. 17.07.2020 року нам було здійснено платіж в розмірі 253 138,18 грн. на рахунок відділу виконавчої служби. Постановою про скасування заходів примусового виконання від 29.07.2020 року встановлено, що заборгованість ним погашена в повному обсязі.

Відповідач зазначив про те, що постановою державного виконавця від 01.07.2020 року на нього було накладено штраф відповідно до аб.4 п.14 ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження». Відтак, з урахування ч.1 ст.196 СК України, відповідач вважає, що розмір пені має бути зменшений на суму сплаченого ним штрафу в розмірі 78 927,87 грн.

Крім того, посилаючись на положення ч.2 ст.196 СК України, зміну сімейного стану, наявність на утримання малолітньої дитини та перебування на його частковому утриманні його хворої матері ОСОБА_8 , неможливістю в повному обсязі сплачувати аліменти на утримання дитини, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 24.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.07.2009 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві відкрито виконавче провадження № 13912144 з виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м.Києва № 1791 від 29.04.2009 року про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів в розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з 26.02.2009 року і до повноліття дитини.

Згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, складених старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савенковою О.В., за вказаним виконавчим документом станом на липень 2020 року позивач мав заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 153 780,38 грн. З вказаних розрахунків також вбачається, що відповідачем аліменти сплачувались нерегулярно та не в повному обсязі.

Відповідно до постанови державного виконавця від 01.07.2020 року з відповідача на користь позивача стягнуто штраф у розмірі 50 % від суми заборгованості 157 855,74 грн., що складає 78 927,87 грн.

Згідно листа державного виконавця від 13.01.2021 року, 20.07.2020 року відповідачем сплачено в повному обсязі кошти в розмірі 236 783,61 грн. та перераховано стягувану, з яких 157 855,74 грн. борг по аліментам станом на 01.07.2020 року та штраф в розмірі 50 % від суми заборгованості, що складає 78 927,87 грн. станом на 13.01.2021 року аліменти боржником сплачуються, заборгованість відсутня.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів.

При цьому, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому Сімейним кодексом.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, постанови державного виконавця від 01.07.2020 року, станом на 01.07.2020 року відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 157 855,74 грн., яка утворилась через несплату відповідачем своєчасно та в повному обсязі аліментів на утримання дитини. Даний факт відповідачем визнано, проте зазначено, що вказана заборгованість утворилась через складне матеріальне становище, нестабільні заробітки, зміну сімейного стану.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними.

Суд зауважує і на те, що згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Перевіривши розрахунок позивач, суд вважає, що від відповідає вищевказаній правовій позиції і загальний розмір пені становить 2 633 161,00 грн.

В той же час, з урахуванням положень ч.1 ст.196 СК України, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів мала становити 153 780,38 грн. відповідно до розміру заявлених вимог станом на червень 2020 року, оскільки розмір неустойки (пені) не може перевищувати загальний розмір заборгованості по аліментам.

Проте, вирішуючи питання щодо розміру неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує приписи абзацу 2 ч.1 ст.196 СК України, відповідно до яких у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.4 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 01.07.2020 року з відповідача на користь позивача стягнуто штраф у розмірі 50 % від суми заборгованості 157 855,74 грн., що складає 78 927,87 грн.

Відтак, з урахуванням наведених правових норм, сума неустойки (пені) підлягає зменшенню на суму 78 927,87 грн.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, розмір його доходів, наявність на його утриманні малолітньої дитини, 2012 року народження, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки (пені) до 30 000,00 грн.

При цьому суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати цієї неустойки, оскільки ним не доведено, що несплата аліментів відбувалась з поважних причин або що його матеріальний стан є настільки незадовільним, що він неспроможний сплатити таку неустойку, оскільки вказане не доведено відповідачем належними та допустимими доказами, а тому підстави для відмови в задоволенні позову в повному обсязі відсутні.

На підставі наведеного, у світлі вказаних правових норм, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача та стягує з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 30 000,00 грн.

Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн., а також з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 223, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 180, 194, 196 СК України, ст.ст. 49, 549 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2009 року по 01.07.2020 року в розмірі 30000 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне рішення складено та підписано 10 червня 2021 року.

Суддя: