САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5521/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретареві Биковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2020 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири ВММ №194430 (реєстр №2/86), посвідченого 15 січня 2010 року Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, їй належить квартира АДРЕСА_1 . Після реєстрації права власності на квартиру вона отримала постійну реєстрацію за згаданою адресою і проживала в ній нетривалий час. Потім змінила місце проживання і до цього часу мешкає у приватному домоволодінні. У вересні 2020 року вона вирішала скористатися своїм правом щодо відчуження належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим звернулася до нотаріальної контори. Тільки тоді їй стало відомо про те, що на вказану квартиру постановою державного виконавця Лижника С.О. Самарського ВДВС ДМУБ від 16.04.2015 накладено арешт. Після звернення до державної виконавчої служби за роз`ясненнями щодо підстав накладення арешту на квартиру їй стало відомо, що відносно неї у державній виконавчій службі перебувало виконавче провадження за №ВП 47235464, яке було відкрите на підставі виконавчого листа №206/2685/14-ц від 26.03.2015, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 3600,00 грн. та судового збору в сумі 243,60 грн. Вона звернулася до канцелярії суду, де їй роз`яснили, що дійсно така цивільна справа знаходилася в провадженні та по ній 27.06.2014 ухвалене відповідне заочне рішення. З`ясувавши все викладене у неї виникли деякі питання: згідно письмової відповіді Самарського ВДВС у м. Дніпро від 01.09.2020, 30.06.2020 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна і нічого не повідомляється щодо накладення арешту на належну їй квартиру та чи відповідають чинному законодавству України дії державного виконавця про накладення арешту на квартиру стосовно стягнення із власника квартири боргу у сумі 3600 грн. Оскаржити дії державного виконавця керівнику Самарського ВДВС у м. Дніпро, вона не мала можливості, оскільки не знала до вересня 2020 року про існування заочного рішення суду про стягнення з неї боргу, ні про відкриття відносно неї виконавчого провадження, ні про накладення арешту на належну їй квартиру. До того ж, матеріали виконавчого провадження знищені. Вона б погодилася розрахуватися з ОСОБА_2 відповідно до рішення суду, але немає з ним зв`язку. Просить суд зняти арешт накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47235464, винесеної 16.04.2015 державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лижниковим С.О. на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить їй ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29368910) та скасувати заборону будь-кому вчиняти будь-які дії предметом яких може бути цей об`єкт нерухомості.

28 грудня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

27 січня 2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому він заперечує проти позову, оскільки рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2014 з ОСОБА_1 було стягнуто на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 3600,00 грн. та судовий збір 243,60 грн. Рішення вступило в законну силу. Самарським ВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області 14.04.2015 було відкрите виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду, в рамках якого державним виконавцем було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми звернення стягнення за виконавчим документом. але станом на 15.01.2021 заборгованість повністю не погашено позивачем. 30.03.2016 постановою державного виконавця Самарського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було повернуто виконавчий документ стягувачеві у зв`язку з відсутністю у боржника майна. При цьому ОСОБА_1 у своєму позові надає інформацію, що станом на 11.12.2020 на правах приватної власності має квартиру АДРЕСА_1 загальною вартістю 15604,00, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.01.2010, посвідченого державним нотаріусом Хорошманенко Н.С. Тобто з 15.01.2010 по 11.12.2020 весь цей час вона має у власності квартиру (нерухоме майно), але працівники Самарського ВДВС м. Дніпро порушили законодавство та знехтували інформацією щодо наявності нерухомого майна у ОСОБА_1 та умисно закрили виконавче провадження без наявних на це причин. Тільки після сплати 2843,60 грн. ОСОБА_1 , тобто виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2014 будуть законні підстави для зняття арешту, накладеного ВДВС на нерухоме майно ОСОБА_1 . У зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, які такі, що суперечать нормам діючого законодавства.

06 квітня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити його у повному обсязі

Від представника відповідача надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі.

Представник третьої особи Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи позицію позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.01.2010, посвідченого Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.8-10, 15).

Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2014, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у розмірі 3600 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Рішення набрало законної сили 11.03.2015 (а.с.44,45).

26.03.2015 Самарським районним судом на підставі заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2014, ОСОБА_2 видано виконавчий лист (а.с.46, 47).

Постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служи Дніпропетровського міського управління юстиції Лижника С.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47235464, видана 16.04.2015, накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності (а.с.16, 49, 50).

Згідно листа Самарського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 01.09.2020, на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження за ВП 47235464 згідно виконавчого листа №206/2685/14-ц від 26.03.2015 виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 3600,00 грн. та судовий збір 243,60 грн., 30.06.2016, керуючись п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна) винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. Надати матеріали виконавчого провадження неможливо у зв`язку із знищенням (а.с.17).

Заборгованість позивача перед відповідачем погашено, що підтверджується копією квитанції (а.с.75).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З огляду на положення ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне їй майно.

Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319 Цивільного кодексу України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, ст.ст. 13, 33-34, 76-81, 83, 133, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 272-273 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа - Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд.6-в) про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47235464, винесеної 16.04.2015 державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лижниковим Сергієм Олеговичем на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29368910) та скасувати заборону будь-кому вчиняти будь-які дії предметом яких може бути цей об`єкт нерухомості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев