Справа № 361/9038/19
Провадження № 2/361/390/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 cічня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Радченко К.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Бургели О.В.

представника відповідача Онищенко Т.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Броварської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним розпорядження та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н ОВ И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває вищевказана цивільна справа.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 заявив клопотання в якому просив позовну заяву заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Броварської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійснимрозпорядження Броварської районної державної адміністрації від 25.11.2011 № 1955 та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння по справі № 361/1524/20 залишити без розгляду на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України

Клопотання обґрунтував тим, що вказаний вище позов підписано Заступником керівника Броварської місцевої прокуратури, проте до позову не надано жодних доказів щодо бездіяльності компетентного органу та права прокуратури на звернення до суду з даним позовом, що йде у розріз з правовими позиціями ВП ВС, а саме які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 912/2385/18 від 26 травня 2020 року, та порушує норми чинного законодавства.

Представник відповідача ОСОБА_6 підтримав заявлене клопотання просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого клопотання та зазначив, що вимоги закону були дотримані і позов подано обґрунтовано.

Суд вислухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України.

Судом встановлено, що 21 грудня 2019 року до суду поданий вищевказаний позов. В якому міститься обґрунтування щодо подання позову прокурором в інтересах Київської обласної державної адміністрації.

05 лютого 2020 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 14 квітня 2020 року.

В матеріалах справи міститься лист від представника Київської обласної державної адміністрації в якому він зазначив, що поданий позов підтримує у повному обсязі та просить проводити розгляд справи у його відсутності.

В матеріалах справи міститься лист направлений прокурором до Київської обласної державної адміністрації від 10 грудня 2019 року за № 35-8014 вих. 19, в якому повідомлено про те, що відбулися порушення щодо відведення громадянам земель для ведення індивідуального садівництва, а також повідомлено, що прокуратурою у зв`язку з цим буде подано позов до суду.

Київська обласна адміністрація до суду із відповідним позовом не звернулася.

Як вбачається із вищенаведених норм, прокурор достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і оскільки компетентний орган після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Таким чином, суд розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_7 , відмовляє в якого задоволенні.

Керуючись п.1, 2 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про залишення без розгляду позову Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Броварської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним розпорядження та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Радзівіл А.Г.