Справа № 450/2082/20 Провадження № 2-п/450/14/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Кіпчарського М.О.,

за участю секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

заочним рішенням Пустомитівського районного суду від 17.11.2020 року, ухваленому у справі № 450/2082/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 3 727,5 євро та 1145,30 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішення суду, ОСОБА_1 , оскаржив таке в апеляційному порядку, однак ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 15.03.2021 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги у зв`язку з тим, що відповідач попередньо не звертався з заявою про перегляд заочного рішення.

28.04.2021 року відповідач звернувся в суд з заявою про перегляд заочного рішення, яке просить скасувати і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Подану заяву обґрунтовує тим, що він не отримував копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження, тому не подав відзиву та не спростував доводи позивача, що призвело до неповного з`ясування обставин справи. Стверджує, що позивач звернувся в суд поза межами трирічного строку позовної давності в межах якого міг звернутися до суду з вимогою про захист свого права.

Заявник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд заяви у його відсутності.

Позивач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не явився та не повідомив причин неявки, однак подав заперечення на заяву про перегляд заочного рішення та просить відмовити у перегляді такого.

В силу вимог ч.1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи № 450/2082/20 та з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст.287, 288 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив причин неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для привального вирішення справи.

Для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна стверджувати про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , належним чином та завчасно повідомлявся про розгляд справи за місцем свого проживання ( а.с.37,42).

Зокрема, 11.09.2021 року ОСОБА_1 отримав копію позовної заяви з додатками та виклик в судове засідання на 01.10.2021 року.

Однак такий в дане в судове засідання не явився без поважних причин та не надав відзив.

Тому твердження заявника про те, що він не отримував копії позовної заяви, суд не приймає до уваги.

Повторно скерована на адресу ОСОБА_1 судова повістка про виклик в судове засідання 17.11.2021 року не була вручена останньому та повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за даною адресою».

Суд звертає увагу, що судові повістки надсилалися відповідачу на адресу його місця проживання, зареєстровану у встановленому законом порядку, яка вказана ним також і в заяві про перегляд про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що відповідач не повідомляв про зміну своєї адреси відповідно до положень вказаних норм ЦПК України, судова повістка надсилалася судом на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу відповідача відому суду, слід вважати, що адресату вручена така належним чином.

Щодо посилання заявника не врахування судом при винесенні рішення строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У правовій позиції Верховного Суду України від 02.03.2016 року, зробленій у справі № 6-2307цс16 зазначено, що за змістом ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Також, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-3063цс16 дійшла висновку, що суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності повязана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Таким чином, враховуючи що ОСОБА_1 належним чиномповідомлявся про розгляд справи, своїм процесуальним правом щодо надання будь-яких доказів по справі, зокрема щодо застосування позовної давності не скористався.

При тому суд приймає до уваги, що заявник (відповідач у справі) не зазначив, які саме докази, на його думку, мають істотне значення для правильного вирішення справи та не досліджені судом, а також не надав таких нових доказів.

З цих підстав суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив на позовну заяву без поважних причин, а також ним не надано доказів, які на його думку, мають істотне значення для вирішення справи, на які він посилається як на підставу скасування заочного рішення.

Керуючись ст.ст.258-261, 287-288, 353 ЦПК України, суд,-

постановив :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішенням Пустомитівського районного суду від 17.11.2020 року, ухваленому у справі № 450/2082/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, залишити без задоволення.

Роз`яснити сторонам, що в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяМ. О. Кіпчарський