Справа № 761/4058/21
У Х В А Л А

10 червня 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС», ТОВ «Фінансова Компанія «АСАП», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алейніков Микола Володимирович про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами - передано на розгляд до Подільського районного суду м.Києва.

Протоколом розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі справу призначено до розгляду судді Подільського районного суду м. Києва - Якимець О. І.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 подав позов до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС», ТОВ «Фінансова Компанія «АСАП», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алейніков Микола Володимирович про визнання недійсними Договору № GL3N017514 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 18.05.2020 в частині відступлення (купівлі - продажу) права вимоги за Кредитним договором №247/П/41/2007-840 від 28.12.2007 та договором іпотеки №247/П/41/2007 від 28.12.2007 та Договору про відступлення (купівлі - продажу) права вимоги грошових зобов`язань №04.09/2020_ДФ-2 від 04.09.2020 в частині відступлення права вимоги за Кредитним договором №247/П/41/2007-840 від 28.12.2007 та договором іпотеки №247/П/41/2007 від 28.12.2007.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року заявнику було відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову від 03 лютого 2021 року у зв`язку з необґрунтованістю обраних видів забезпечення позову та підстав заяви.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31.05.2021 було відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову від 25.05.2021 року (вх.№29138/21-Вх від 26.05.2021), у зв`язку з тим, що така заява та обраний вид забезпечення позову порушить права та інтереси осіб, які не залучені до участі у справі.

Після подання позову, позивач втретє подав заяву про забезпечення позову від 07.06.2021, у якій позивач /заявник/ просить забезпечити позов шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об`єкта нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , загальна площа 20,86 кв.м.

Подання заяви про забезпечення позову заявник пов`язує з тим новим фактом, що позивачу стало відомо, що ТОВ «ФК «АСАП» здійснило продаж перереєстрованого майна на іншу особу - ОСОБА_2 . Зазначає, що 05.03.2021 року була здійснена державна реєстрація, підставою якої є договір купівлі - продажу квартири, тобто власником квартири АДРЕСА_2 , є вже не відповідач -3 ТОВ «ФК «АСАП», а ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи заяву, заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду та недосягнення мети подання позову, зокрема зазначає, що у разі невжиття позову у справі може мати місце відчуження нерухомого майна його власником третім особам та відповідна реєстрація права власності за третіми особами, що у свою чергу призведе у майбутньому до неможливості відновити записи.

Заяву про забезпечення позову подано до суду з дотриманням порядку, встановленого ч.1 ст.152 ЦПК України.

У порядку ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи. З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання вжиття заходів забезпечення заяви сторони не викликались.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, предмет та зміст заявлених позивачем позовних вимог, доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З долученої до заяви про забезпечення позову Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 21.05.2021 вбачається, що 05.03.2021 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.03.2021 власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , стала ОСОБА_2 .

Разом з тим, ОСОБА_2 не є учасником справи за позовом у даній справі.

Позивачем станом на 10.06.2021 не подано клопотання про зміну складу учасників справи.

Відтак, слід зазначити, що обраний заявником вид забезпечення позову, у разі задоволення зазначеної заяви, порушить права та охоронювані інтереси особи, яка не є учасником даної справи - власника майна щодо вільного розпорядження його майном.

Позивач не позбавлений права звернутись із заявою про забезпечення позову в будь-який час протягом розгляду справи в суді, у разі зміни обставин чи підстав заяви.

З огляду на вищезазначене, заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову від 07.06.2021 (вх.№31630/21-Вх від 07.06.2021) - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10 червня 2021 року.

Суддя О. І. Якимець