Справа № 202/7957/20
Провадження № 2/202/980/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 червня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Піявському Е.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з цим позовом в грудні 2020 року, ОСОБА_1 зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірваний рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2018 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Їх донька ОСОБА_4 влітку 2020 року вступила до Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» для здобуття вищої освіти за денною формою навчання за контрактом. Загальна вартість освітньої послуги за весь час навчання становить 72 800 грн. Тому просила стягнути з відповідача на її користь половину вартості навчання у розмірі 36 400 грн.

Заявою від 26.02.2021 року (а.с.32) позивач збільшила позовні вимоги і, крім зазначеного, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь половину витрат, понесених нею на здійснення медичного обстеження доньки ОСОБА_4 у медичний лабораторії «Діла» у розмірі 975,50 грн. і половину вартості на придбання ліків для неї у розмірі 635,45 грн.

Під час судового розгляду позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник відповідача, адвокат Верба А.П. заперечував проти позовних вимог, зазначаючи, що відповідач є пенсіонером, інвалідом третьої групи. Розмір пенсії, яку він сьогодні отримує становить 1769,00 грн. на місяць, інших джерел доходу в нього немає. За матеріальним станом і станом здоров`я ОСОБА_2 не має можливості приймати участь у додаткових витратах. Також представник відповідача зазначив, що ОСОБА_4 з досягненням повноліття втратила статус дитини, тому підстав для стягнення на користь відповідача таких витрат взагалі немає. Просив відмовити у задоволенні позову.

Під час судового розгляду представником відповідача було заявлено клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 10.06.2021 року у задоволенні даного клопотання відмовлено.

Також через підсистему «Електронний суд» було направлено заяву представника відповідача про залишення позову без розгляду з тих підстав, що в цьому ж суді на розгляді перебуває справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання. Під час судового розгляду представник відповідача не підтримав дану заяву, просив її не розглядати.

З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 27.10.2000 року по 06.06.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 10).

Під час перебування у шлюбі в них народилося троє дітей, на утримання яких з відповідача стягнуто аліменти рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2018 року (а.с.11).

Згідно з наданими позивачем договором №308 ЛГСН-20 від 20.08.2020 року і довідкою від 07.12.2020 року № 17/28-1267, виданими Національним технічним університетом «Дніпровська політехніка» донька сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.10.2020 року навчається на денній формі за контрактом у вказаному освітньому закладі. Вартість навчання становить 72 800 грн. (а.с. 14,15,17).

Згідно з наданими позивачем копіями даних медичного обстеження і копій чеків про оплату за придбання ліків, вбачається, що були проведені відповідні медичні обстеження ОСОБА_4 і придбані ліки (а.с.35-40).

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття ( ст.6 СК).

Як встановлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є повнолітньою, тому правового статусу дитини немає. Відповідно на відповідача не може бути покладено обов`язок по оплаті додаткових витрат на проведення медичного обстеження, придбання ліків, оскільки нормами діючого законодавства, що регулює правовідносини між сторонами (глава 16 Сімейного кодексу) не передбачено обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку (сина), що продовжує навчаться.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення на її користь додаткових витрат, пов`язаних з навчанням доньки ОСОБА_4 у освітньому закладі, суд зазначає наступне.

Положенням частини першої статті 199 СК України встановлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення дводцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, що продовжують навчання, здійснюється батьками у спосіб сплати аліментів і регулюється ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу, а тому правила статті 185 цього Кодексу на дані правовідносини не розповсюджуються.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 701/699/16-ц, у правововому висновку Верховного Суду України у постанові від 24,02. 2016 року у справі № 6-1296цс15.

Водночас встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2021 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000 гривень щомісячно з 29.12.2020 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

Зазначене свідчить, що позивач скористалась правом на отримання від відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 на час навчання, проте норми діючого законодавства не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

За встановлених обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а суд дійшов висновку про відмову у позові, судові витрати суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у позовних вимогах до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.