Справа № 459/346/21
Провадження № 2/459/412/2021
УХВАЛА

Іменем України

05 лютого 2021 року м. Червоноград

Суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали позовної заяви Галицької митниці Держмитслужби (код ЄРПОУ 43348711, адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення витрат, понесених Галицькою митницем Держмитслужби за зберігання транспортного засобу на складі митного органу

В С Т А Н О В И В:

Галицька митниця Держмитслужби звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених Галицькою митницею Держмитслужби за зберігання транспортного засобу на складі митного органу.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частинами 1, 2 статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).

Як вбачається із матеріалів справи, позовну заяву Галицької митниці Держмитслужби до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених Галицькою митницею Держмитслужби за зберігання транспортного засобу на складі митного органу підписано представником Галицької митниці Держмитслужби головним державним інспектором відділу з напряму реалізації правових питань Флис Христиною. На підтвердження її повноважень надано копію довіреності №7-4-1-10/8/30688 від 03.12.2020р., видану в. о. начальника митниці Скоромним Я., копію наказу №660-0 від 29.07.2020р. про призначення ОСОБА_2 на посаду головного державного інспектора відділу із напряму реалізації правових питань Галицької митниці Держмитслужби та копію посадової інструкції головного державного інспектора, затвердженої в. о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цабаком В.

Проте, зазначені документи не містять інформації про те, що дана особа наділена повноваженнями на самопредставництво у розумінні ч.3 ст.58 ЦПК України.

Відповідно до ст.7 ЗУ ««Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (ч.3 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Ст. 10 вказаного Закону, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Така позиція узгоджується із висновками, викладеними КГС ВС у поставі від 23.11.2020р. у справі №908/592/19.

Згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інформація про особу, що підписала позовну заяву ( ОСОБА_2 ) в такому Реєстрі відсутня. Також відсутня інформація і про особу, яка видала вищезгадану довіреність ( ОСОБА_3 ), а доказів того, що саме ОСОБА_4 виконував обов`язки в період видачі даної довіреності до позовної заяви не додано.

Крім цього, додана до позовної заяви посадова інструкція є локальним (внутрішнім) нормативно-правовим актом, яким регулюються відносини з питань праці відповідно та у межах актів трудового законодавства, а отже не відноситься до документів, визначених ч.3 ст. 58 ЦПК України, якими можливо підтвердити повноваження вказаної особи на самопредставництво.

Водночас, згідно з п. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Судом встановлено, що позовна заява Галицької митниці Держмитслужбипідписана її представником ОСОБА_2 , яка діяла на підставі довіреності без надання доказів на підтвердження того, що остання має статус адвоката.

Відтак, у відповідності до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на наведене вище, оскільки до матеріалів позовної заяви Галицької митниці Держмитслужби не додано доказів на підтвердження того, що головний державний інспектор відділу з напряму реалізації правових питань Флис Христина у даній справі має право відповідно до закону представляти Галицьку митницю у якості представника за довіреністю як адвокат або в порядку самопредставництва, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що позовну заяву підписано особою, яка має право її підписувати, а тому вважає за необхідне матеріали позовної заяви повернути позивачу.

Відповідно до п.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 15, 60, 62, 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Галицької митниці Держмитслужби до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених Галицькою митницею Держмитслужби за зберігання транспортного засобу на складі митного органу - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М. В. Мельникович