Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

за участю секретаря судових засідань - Кузьменко А.М.,

учасники справи:

представник позивачів - ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є правонаступником позивача ОСОБА_7 , до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної реєстрації), треті особи: приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун Марина Іванівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біловол Сергій Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельов Ярослав Дмитрович, Агентство нерухомості «Благовіст», про визнання довіреностей на представництво інтересів, договору купівлі-продажу квартири недійсним, визнання попереднього договору купівлі-продажу, договору на надання послуг, видаткового касового ордеру, акту прийому-передачі виконаних послуг недійсними, витребування майна із незаконного володіння, зобов`язання реєстраційної служби скасувати державну реєстрацію права власності за відповідачем і здійснити державну реєстрацію права власності за позивачем, виселення та вселення, -

установив:

В вересні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_7 із позовною заявою про визнання довіреностей на представництво інтересів, договору купівлі-продажу квартири недійсним, витребування майна із незаконного володіння, посилаючись на те, що він народився в с. Слобода, Кагарлицького району Київської області. З самого дитинства у нього були проблеми з психікою і розумовою діяльністю, він погано вчився в школі, по медичним показникам його звільнили зі служби в армії. Після повернення з армії він працював в м. Києві в будівельній організації експедитором, потім отримав однокімнатну квартиру готельного типу, загальною площею 20,8 м2, житловою - 12,1 м2 (без балкона), за адресою: АДРЕСА_1 , де був зареєстрований та проживав з 1994 року по червень 2013 року. Дану квартиру він приватизував та отримав свідоцтво про право власності на житло. На червень 2013 року він був у скрутному становищі через стан здоров`я, тому ніде не працював. З метою поліпшення матеріального становища він брав квартирантів для проживання за плату. Квартиранти сплачували до 600 грн. на місяць за проживання в його квартирі, за які він харчувався. Він одружений, має сина. З дружиною тимчасового не проживав, але шлюб не розірвав. Кілька разів шахраї намагалися позбавити його квартири, однак його батько з адвокатом допомогли уникнути неприємностей, після чого документи на квартиру зберігалася у батька. Однак, на початку червня 2013 року з ринку який різноробочий привів до нього додому невідомих йому чоловіків циганської національності на ім`я « ОСОБА_12 , ОСОБА_40 і ОСОБА_13 », які займали торгову точку на ринку в м. Києві в районі Березняків , є дуже забезпечені як «нові руські». Ці чоловіки просились до нього на квартиру, але в нього вже були квартиранти. Вони його вмовляли здати квартиру, запропонували пройти до озера Тельбін, де пригощали спиртними напоями та їжею. Він сп`янів, прокинувся коли вони його везли білими «Жигулями» в напрямку м. Одеса. Він заперечував, однак його вмовили, запевнили, що їдуть в гості, де він зможе відпочити та покупатись в морі. В Одесі були близько двох днів, показували свої торгівельні точки, запропонували з ними працювати. Потім привезли в м. Ізмаїлі поселили в приватному будинку чоловіка на ім`я ОСОБА_14 . Спочатку до нього відносились добре, пригощали, потім стали возити в м. Одесу, де він виконував їх завдання на ринку, і за цю роботу вони заплатили один раз 500 грн. Вони пропонували взяти кредит в банку під заставу квартири і розпочати з ними бізнес. Він їм повірив і погодився на їх умови. Вони приїхали до м. Києва, за його дорученням зайшли в квартиру, і винесли його паспорт, і вигнали квартиранта ОСОБА_15 , потім приїхали в м. Ізмаїл, де він підписав довіреність в нотаріуса Агбун М.І. на розпорядження його квартирою на ім`я ОСОБА_8 . В цей час його познайомили з жінкою циганської національності на ім`я ОСОБА_16 , і запропонували на ній одружитися. Питання з розлученням обіцяли врегулювати. Він став жити з цією жінкою, вона до нього ставилась добре. Через деякий час вони запропонували зробити весілля, придбали костюм, позвали знайомих і відбулась церемонія одруження. Коли дізнались, що документи на кватиру у батька, в серпні 2013 року запропонували поїхати провідати його батьків. Після застілля ОСОБА_16 викрала у батька документи, про що він дізнався лише в Ізмаїлі, та просив їх віддати, однак вони сказали, що документи будуть в надійному місці. Пізніше вони якимось чином зняли його з реєстрації в м. Києві та прописали в АДРЕСА_3 , як пояснювали «щоб не був бомжом, поки квартира буде в заставі банку». Він продовжував жити з ОСОБА_16 . Однак, згодом ОСОБА_16 перестала появлятися в будинку ОСОБА_14 , і йому було повідомлено, що вона загинула десь в Києві. Він не вірив, просив показати могилу, але вони не реагували. Але для того щоб розпочати спільний бізнес, почали його знову вмовляти взяти кредит для купівлі товару, під заставу його квартири, а з великих прибутків мав погасити кредит. Він їм повірив, вони здавались новими друзями, які бажають добра, крім того, побоювався їх, боявся, що вони можуть з ним розправитись, також його постійно контролювали, і не давали від них втекти. Скориставшись його вимушеною згодою з ними співпрацювати, вони попередньо споїли його спиртними напоями, 05.08.2013 року відвезли на автомобілі джип марки «Мазда» темного кольору, до приватного нотаріуса в м. Ізмаїл ОСОБА_17 , де він підписав ще одну довіреність на розпорядження його квартирою на ім`я ОСОБА_9 , який за їхніми словами, цією довіреністю візьме кредит під заставу його квартири. Нічого не підозрюючи, він підписав довіреність, і жодних грошей або іншої матеріальної винагороди йому не було надано. В них були ключі від квартири, він забрав тільки деякі свої речі першої необхідності. Все майно: ліжко, диван, шафа, посуд, зимовий одяг та інше майно залишилось в квартирі. Згодом, відношення до нього різко змінилось, його перестали возити в м. Одесу на роботу, він став працювати в них на дворі, виконував різну брудну роботу, його стали часто бити і не годувати, мобільні телефони часто крали в нього діти ОСОБА_14 . Зателефонувати він нікому не міг, його всюди контролювали. Коли він прийшов в себе, то зрозумів, що знаходився в невідомому місці, без грошей та особистих речей. Йому місцезнаходження не повідомляли, та продовжували споювати, грошей для повернення до Києва не давали. Вони принижували його та погрозами змушували прибирати будинок та доглядати худобу, не сплачуючи коштів. Коли за станом здоров`я він не міг виконувати свої обов`язки, сказали, що він повинен поїхати до Києва щоб виповнити їх доручення по зустрічі і розвантажуванні вантажних фур на ринку в Києві. В середині листопада 2014 року вони посадили його на автобус до Києва та надавши лише 200 грн. на проїзд, та пообіцяли перерахувати 5000 грн. по місцю проживання його батьків. Приїхавши до Києві він пішов до своєї квартири, де стороння жінка повідомила про продаж квартири, та те, що вона винаймає житло в нового власника. Він звернувся до сусідів, які повідомили, що квартиру купив якийсь чоловік. Він зателефонував в Ізмаїл, але йому не відповідали. Зрозумівши, що він шахрайським способом був позбавлений майна, звернувся з адвокатом до поліції, де було відкрите кримінальне провадження за № 0017155, яке затягується, ще не передано до суду. З матеріалів кримінального провадження він дізнався, що після оформлення ним доручення на розпорядження квартирою, ОСОБА_8 без його згоди і згоди його дружини 09.10.2013 року продав квартиру ОСОБА_10 , яка проживає в АДРЕСА_4 , за 44 579 грн. Договір посвідченого приватним нотаріусом Болградського РНО Одеської області Агбун М.І., а 22.10.2013 року ОСОБА_10 продала квартиру громадянину Ізраїлю ОСОБА_19 за 284 107 грн., який здає дану квартиру в оренду громадянам України. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом КМНО Біловол С.М. без письмової згоди його дружини, в порушення вимог ст. 65 СК України. Крім того, кошти від продажу квартири він не отримував. Не було укладено і кредитного договору під заставу його квартири, у зв`язку з чим він видавав довіреність. Викладене свідчить про обман зі сторони відповідача.

В процесі розгляду справи неодноразову збільшувались, уточнювались позовні вимоги.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Ухвалою від 06.09.2019 року залучено правонаступників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник позивачів усі обставини та факти, викладені в позовній заяві, та позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначив, що правонаступники мало знають про події, які сталися із ОСОБА_7 . Він хворів, у нього були ознаки слабоумства і дебільності. Це людина не повна розуму. Недієздатним його не було визнано, так як ніхто цим не займався. Коштів від продажу квартири ОСОБА_7 не отримував. Всі документи на квартиру були заховані. Доказами заявлених вимог є покази свідка.

В попередньому засіданні ОСОБА_5 пояснював, що з батьком ( ОСОБА_7 ) спілкувався, телефонували один одному. Батько приїздив з Одеси , запропонував і йому там працювати. Потім у нього пропав телефон. Батько розповідав, що знайшов жінку, і у нього все добре. Потім розповідав, що його «кинули» на квартиру. До бабусі батько приїздив з жінкою, їх було 2-3 чоловіки, приїздили познайомити жінку з бабусею. Потім дізналися, що у дідуся вкрали документи на квартиру батька. Коли батько приїздив з Ізмаїлу, він був не дуже задоволений. Він був психічно хворий, то був нормальний, то у нього була поведінка така, що не передати словами. Батько жив окремо оскільки був конфлікт із його ( ОСОБА_5 ) сестрою. В квартирі були меблі, телевізор, одежа, кухня, поставили пластикові вікна. Батько хотів продати квартиру, чи здавати її в оренду. Він жив в Одесі з 2013-2014 року до 2016 року. Повернуся оскільки посварився з тими людьми. Він ( ОСОБА_5 ) бачив, що ті люди недобрі, але батько казав не лізти.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у запереченнях, доповненнях до заперечень. Зауважив, що сторона позивача не надала жодного документи на підтвердження заявлених вимог. Відсутні докази, що договір був фіктивним, що майно вибуло з володіння власника поза його волею. ОСОБА_7 не був визнаним недієздатним. ОСОБА_21 побачив рекламу в газеті та придбав квартиру.

Відповідачі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до суду не з`явились, про день, час та місце розгляду справи сповіщались згідно норм процесуального законодавства. ОСОБА_8 надіслав заперечення, де просив відмовити в задоволенні позову.

Представник Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної реєстрації) до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, надіслав відзив на позовну заяву, де просив відмовити в задоволенні позову.

Третя особа - приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи сповіщалась згідно норм процесуального законодавства.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біловол С.М. до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, просив здійснювати розгляд справи без його присутності.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельов Я.Д. до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. просив здійснювати розгляд справи без його присутності.

Представник Агентства нерухомості «Благовіст» до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, надіслав пояснення, де просив здійснювати розгляд без його участі.

В суді були допитані свідки зі сторони позивача - ОСОБА_1 , який є представником позивачів, та ОСОБА_22

ОСОБА_1 зазначив, що знає ОСОБА_7 , який з матір`ю та братом проживали в селі, вони є родичами. З ОСОБА_7 почав більше спілкуватися коли вже працював в адвокатурі, оскільки він постійно кудись вляпувався. ОСОБА_7 був не в собі, і це було видно. Він був на обліку з олігофренією. ОСОБА_7 служив в армії, потім працював на будівництві, де отримав квартиру, потім кондуктором в тролейбусному парку, де він познайомився з ОСОБА_23 . Потім він одружився, дружина старша на 6 років, мають спільного сина, який має ІІ групу інвалідності. Була ситуація, коли у ОСОБА_7 забрали квартиру по розписці, через суд повернули. Було, що його побили, забирали в поліцію, тоді він йому телефонував. Коли перестав телефонувати, він зв`язався з двірником, який сказав, що ОСОБА_7 немає. Потім казали, що він поїхав в Одесу. В липні 2013 року ОСОБА_7 зателефонував, був підвипивший, розказав, що займається торгівлею, одружився, було весілля, і що він задоволений. Згодом телефонував, розповідав, що над ним знущаються. Він (свідок) подзвонив його брату щоб щось робили, однак ніхто нічого не робив. Приблизно в жовтні ОСОБА_7 сам приїхав до нього, розповів, що його забрали, там зробили весілля, возили на базар. Казав, що підписав якісь документи на якісь дії, казали, що візьмуть кредит. Потім до нього втратили інтерес, та він підмітав, мив, його били, з нього знущалися діти. Потім вони з ОСОБА_7 подали заяву до поліції, слідчий таємно закрив справу, в суді постанову скасовано, ведеться слідство. Він хотів потрапити до квартири, але його не пустили, речі не віддали. Жодних грошей ОСОБА_7 не отримував від продажу квартири. Якби отримав, то сказав би. Про поїздки в Одесу знає зі слів ОСОБА_7 , свідка та батьків. Всі документи на квартиру були у батьків, а тому думали, що нічого не трапиться. Про зникнення документів під час приїзду шахраїв знає зі слів ОСОБА_7 та його матері. Казали, що з цього приводу зверталися до міліції, однак документів не має. На сьогодні триває слідство, вироку суду про визнання осіб шахраями немає.

Свідок ОСОБА_22 показала наступне. Вони з ОСОБА_7 були друзями, познайомилися в автобусному парку, де працювали кондукторами. Над ним шуткували, вона за нього заступалася, навіть билася. Знає його дружину. Довгий час вони не спілкувалися, потім зустрілися на Березняках , він розповів, що розійшовся з дружиною, вона його підставила, дурила. ОСОБА_7 постійно потребував грошей. Останній раз бачила ОСОБА_7 десь в 2018 році. Передостанній раз бачила десь в 2014 році, тоді він запросив її в гості, це було літо. Він розповідав, що познайомився з чоловіками, які знайдуть квартирантів. З ними зустрілися на озері Тельбін, їй вони не сподобалися, випили. Вони розмовляли про квартирантів. Більше наливали ОСОБА_25 . Потім поїхали до ресторану, там теж пропонували випити. Вона поїхала додому, а ОСОБА_25 не відпустили. Коли зв`язалася по телефону, він сказав, що його ще не відпускають, і дзвінок перервався. Десь тиждень вона не могла зв`язатися з ОСОБА_25 . Потім зайшла до нього додому, там була якась циганка (незрозуміла національність), подумала, що це орендар. Вона телефонувала «другу ОСОБА_14 », він сказав, що ОСОБА_25 одружився. Потім ОСОБА_25 подзвонив, просив допомоги, казав, що у нього забрали паспорт, ображають, забрали телефон. Вона подзвонила адвокату ОСОБА_26 , розповіла про розмову з ОСОБА_25 . Через деякий час зателефонував ОСОБА_25 , він був в Києві, був знервований, психований. Розповів, що його обманом заставили підписати якісь документи щоб взяти кредит та відкрити бізнес. Його речі викинули з квартири. За квартиру гроші не дали. До поліції її не викликали. Про зустріч з «друзями» розповіла адвокату в 2018 році.

Вислухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача ОСОБА_2 , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 30.09.2016 року.

30.09.2016 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 07.10.2016 року відкрито провадження у справі.

09.11.2016 року залучено третіх осіб - приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Біловол С.М. та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевельова Я.Д.

28.11.2016 року від приватного нотаріуса Біловол С.М. надійшли витребувані документи.

06.12.2016 року ухвалою суду забезпечено позов.

07.12.2016 року від представника ОСОБА_2 надійшли заперечення. В запереченнях представник послався на те, що за вимогами про недійсність довіреностей сплив строк позовної давності. Жодного доказу на підтвердження заявлених вимог позивач не надав, «проблеми з психікою» не є юридичною підставою для звільнення в дотриманні закону. Не є належним обґрунтування і щодо відсутності згоди його дружини, оскільки в паспорті від 12.07.2012 року (який є діючим) відсутня відмітка про сімейний стан. Окрім того, спірна квартира була набута до укладення шлюбу та є його особистою власністю. Більш того, придбавши квартиру, в ній були особисті речі, що спонукало відповідача проявити інтерес до придбаного житла. Так, були змушені звернутись до правоохоронних органів, прокуратури, сусідів. Було з`ясовано, що паспорт, на підставі якого оформлялась довіреність, не був загубленим, є діючим, та вдалось вийти на контакт з родичами позивача - рідним братом ОСОБА_27 , який підтвердив «нездоровий» спосіб життя позивача, недбале ставлення до правовстановлюючих документів, але завірив, що він у повному порядку, проживає десь в Одеській області, виходить на телефонний зв`язок. Отримавши телефон позивача, представник особисто зателефонував позивачеві, повідомив про придбання його житла, на що почув «я ж ОСОБА_28 обіцяв повернути його гроші, я маю багато точок і скоро все поверну». Вважав, що саме позивач вів себе недбало до власного майна.

09.12.2016 року від приватного нотаріуса Шевельова Я.Д. надійшли витребувані документи.

12.12.2016 року залучено в якості відповідача реєстраційну службу Головного територіального управління юстиції у м. Києві та в якості третьої особи Агентство нерухомості «Благовіс».

Ухвалою від 12.12.2016 року за клопотанням сторони позивача витребувано у приватного нотаріуса Агбун М.І. документи щодо посвідчення довіреностей.

06.02.2017 року від приватного нотаріуса Агбун М.І. надійшли витребувані документи.

28.03.2017 року від приватного нотаріуса Агбун М.І. надійшли заперечення, де заначено, що перед посвідченням довіреностей з ОСОБА_7 була проведена консультація стосовно наслідків посвідчення довіреності на розпорядження його квартири, та зачитано в голос довіреність та було надано йому особисто для ознайомлення зі змістом. Однак він запевнив, що він розуміє всі наслідки та повністю довіряє вказаним особам. В неї не виникало жодного сумніву щодо дієздатності особи.

06.06.2017 року від ОСОБА_8 надійшли заперечення, де вказано, що 28.03.2003 року він зареєструвався як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності - агентство нерухомості, таким чином він виконує послуги пов`язані із нерухомості від імені АН «Проспект». В червні 2013 року до агентства звернувся ОСОБА_7 з проханням продати його власність, яка знаходиться в м. Києві та придбати будинок поблизу м. Ізмаїл. 28.06.2013 року було оформлено договір щодо надання послуг, згідно якого він мав зробити довіреність на його ім`я та надано копію його паспорта. Довіреність була надана в липні 2013 року. В серпні отримано дублікат довіреності. 09.10.2013 року було здійснено продаж квартиру АДРЕСА_5 , кошти отримані від продажу було передано ОСОБА_7 особисто згідно видаткового касового ордеру від 11.10.2013 року. В кінці жовтня він визначився із будинком для придбання та вніс завдаток - будинок АДРЕСА_6 . Продавець на момент оформлення завдатку не вступив в права правонаступника по заповіту, знаходився в процесі оформлення документів, та дозволив проживати в новому будинку та відкласти оформлення будинку. Навесні 2014 року він намагався зв`язатися з ОСОБА_7 , однак він не виходив на зв`язок. Договір завдатку залишився неоформленим. В березні 2017 року будинок був в нежилому стані, всі меблі винесено. Продавець не знайшов ОСОБА_7 та не зміг провести оформлення будинку.

24.10.2017 року від ТОВ «АН «Благовіст» Подільське» надійшли пояснення, де вказано, що 08.11.2013 року між ними та представником ОСОБА_2 - ОСОБА_29 укладено Договір № 600200 для отримання кваліфікованих консультацій, що відносяться до ринку нерухомості в м. Києві. Консультації отримані ОСОБА_29 надали їй можливість оцінити ті чи інші варіанти нерухомості, що пропонувалися для продажу в м. Києві, та прийняти рішення по укладенню договору купівлі-продажу конкретного об`єкту нерухомості.

04.12.2017 року представнику ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження.

06.02.2018 року від представника Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву.

27.02.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 05.07.2018 року за клопотанням представника позивача замінено відповідача - Реєстраційну службу Головного територіального управління юстиції у м. Києві на Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

17.09.2018 року від представника Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на позовну заяву.

06.11.2018 року від представника ОСОБА_2 надійшли доповнення до відзиву, де вказано про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що договір купівлі-продажу квартири від 09.10.2013 року є фіктивним, не надано доказів, що квартира вибула з володіння позивача не з його волі. Позивач на допит до Ізмаїльського відділу поліції не з`являється. Вважав, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту. Крім того, позивачем не спростовано заперечення на позов від ОСОБА_8 та надані ним документи, де міститься підпис позивача про отримання коштів від продажу квартири.

12.11.2018 року розгляд справи відкладений для особистої явки позивача до суду для надання пояснень по справі.

04.12.2018 року від ОСОБА_7 надійшли письмові пояснення. ОСОБА_7 зазначив, що повністю підтримує обставини викладені в позові та заявлені вимоги. Документи підписував будучи опоїним, гроші від продажу квартири не отримував. Думав, що документи підписував для отримання кредиту. Потім він викрав довіреність, та її порвав. Квартира вибула з його володіння без його волі, його дружина дозволу не давала. Приїздити до суду не має фінансової можливості.

03.06.2019 року провадження зупинено до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 06.09.2019 року допущено заміну померлого позивача ОСОБА_7 на його правонаступників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та відновлено провадження у справі.

28.01.2020 року від приватного нотаріуса Агбун М.І. надійшли заперечення на позовну заяву.

16.06.2020 року від ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 надійшли пояснення.

ОСОБА_4 зазначила, що її син ОСОБА_7 в школі вчився погано, стояв на обліку в Кагарлику, тому його все життя дурили. Її покійний чоловік витягував його з рук шахраїв за допомогою родича ОСОБА_30 . Тому її чоловік забрав документи на квартиру сина. На початку червня 2013 року син пропав, вона його шукала, і його жінка сказала, що він на заробітках в Одесі. Десь через місяць він приїхав на машині з якоюсь дівчиною та двома хлопцями в гості, жарили шашлики, пили горілку, потім поїхали, та виявилось, що пропали документи на квартиру. Потім дзвонила його жінка, казала, що його тримають в Ізмаїлі, вимагають взяти кредит під квартиру. В жовтні 2013 року він приїхав до Києва до жінки, а потім до неї в село, та розповів, що його обманом вивезли цигани в Ізмаїл, вкрали документи на квартиру, переписали на себе, а його залишили без нічого. Подав заяву до міліції. Позов просила задовольнити.

ОСОБА_6 зазначила наступне. З ОСОБА_7 перебували в шлюбі, мають сина. Жила вона на ОСОБА_32 . В чоловіка була квартира. Вона помітила у чоловіка психічні вади, тому її син народився хворим. Їй відомо, що чоловік робив ремонт в своїй квартирі, поставив пластикові вікна. Десь на початку червня 2013 року вони поскандалили, оскільки він не працював. Він почав жити в своїй квартирі, вона його провідувала. Згодом він перестав відповідати на дзвінки, вона його розшуковувала. Потім він зателефонував та сказав, що на заробітках в Одесі з циганами. Від свекрухи дізналася про його приїзд, потім пропали документи на квартиру. Згодом зателефонував, скаржився, що його б`ють, не годують, погано відносяться, забрали документи та хочуть забрати квартиру, пропонують взяти кредит для бізнесу під квартиру. Вона відмовляла. В середині жовтня він приїхав до неї весь обідраний. В його паспорті стояла прописка в м. Ізмаїл. В його квартирі жили чужі люди. Всі його речі забрали. Він звернувся до поліції, оскільки його обдурили, він дав довіреність на отримання кредиту під квартиру. Позов просила задовольнити.

ОСОБА_5 зазначив, що він є інвалідом ІІ групи з дитинства, живе з матір`ю, не працює. Мати теж не працює, борг по квартирі більше 20 тисяч. Батько його любив, він його теж. Йому відомо, що батька обдурили цигани , які його обманом вивезли в м. Ізмаїл, обіцяли золоті гори, а насправді забрали його квартиру. Позов просив задовольнити.

28.01.2020 року від представника позивачів надійшли додаткові пояснення, де зазначив, що первинну довіреність ОСОБА_7 викрав та знищив. Нотаріус перед посвідченням довіреності мала впевнитись в дієздатності особи. Вона повинна була помітити, що він «не сповна розуму», його манери, поведінка, міміка викликає підозру в його розумових якостях. При видачі дубліката не звернулась до фізичної особи задля перевірки причин втрати довіреності. Нотаріус Агбун М.І. є фігурантом постійних судових процесів, де шахраї відбирали подібними способами майно громадян.

24.11.2020 року від представника позивачів надійшло клопотання про визнання письмових доказів неналежними, де просив письмові докази ОСОБА_8 вважати не допустимими і недостовірними, оскільки не засвідчені належним чином, містять ознаки підробки.

11.02.2021 року за клопотанням представника позивачів витребувано докази.

16.03.2021 року від приватного нотаріуса Агбун М.І. надійшли витребувані документи.

В суді встановлено наступне.

Згідно Довідки № 381 від 13.12.2016 року Поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні ОСОБА_7 , 1964 року народження, перебував на «Д» обліку в психіатричному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ з 1982 року по 1987 рік, діагноз: олігофренія в ст. помірно вираженої дебільності (помірна розумова відсталість). Знятий з диспансерного обліку по виїзду.

15.12.1997 року ОСОБА_7 видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_5 . В БТІ право власності зареєстровано 19.01.1998 року за № 5078а/5119.

30.11.1991 року ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_34 , яка змінила прізвище після реєстрації шлюбу на « ОСОБА_35 ».

Згідно відповіді Солом`янського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 17.01.2017 року відсутній актовий запис про розірвання шлюбу відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_34 , у тому числі по поновленим актовим записам цивільного стану.

13.07.2013 року ОСОБА_7 видав довіреність на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_36 , якою уповноважив їх розпоряджатися та користуватися (продати) за ціною та на умовах йому (їй) відомих належну йому квартиру АДРЕСА_5 . Для чого надав право представляти його інтереси у відповідних органах, розписуватися за нього, сплачувати платежі та одержати належні йому гроші у разі продажу квартири. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. Зареєстровано в реєстрі за № 4485. Строк дії довіреності один рік. Зареєстровано в реєстрі за № 5168.

05.08.2013 року ОСОБА_7 видав довіреність на ім`я ОСОБА_9 , якою уповноважив представляти інтереси з усіма необхідними повноваженнями в органах державної влади та місцевого самоврядування з питання оформлення на його ім`я правовстановлюючих документів-свідоцтв про право власності, технічного паспорту, рішення виконавчого комітету на нерухоме майно, витяги про реєстрацію на право власності, на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_5 , також уповноважив зареєструвати право власності в реєстраційному органі та отримати витяг з державного реєстру речових прав. Строк дії довіреності один рік.

При посвідченні довіреностей нотаріусу надано паспорт та ідентифікаційний код ОСОБА_7 . Довіреність від 05.08.2013 року зареєстровано в Єдиному реєстрі довіреностей 05.08.2013 року.

19.09.2013 року ОСОБА_8 звернувся до приватного нотаріуса Агбун М.І. із заявою про видачу дубліката довіреності від 13.07.2013 року, реєстровий № 4485 у зв`язку з непоправним пошкодженням оригіналу. 19.09.2013 року видано дублікат, про що внесено інформацію до Єдиного реєстру довіреностей.

09.10.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловол С.М. посвідчено Договір купівлі-продажу квартири між ОСОБА_7 , від імені та в інтересах якого діяв ОСОБА_8 на підставі дублікату довіреності від 19.09.2013 року, та ОСОБА_10 , яким продавець продав, в покупець купив квартиру АДРЕСА_5 . Загальна ціна продажу майна визначена сторонами - 100 000,00 грн., вартість квартири за висновком від 25.07.2013 року - 44 579,00 грн. Згідно пункту 4.1 представник продавця своїм підписом під цим договором підтвердив факт повного розрахунку за відчужувану квартиру, фінансові претензії відсутні. Представник продавця гарантував, що договір укладено на вигідних умовах, ціна не пов`язана зі збігом якихось важких обставин. Зареєстровано в реєстрі за № 2247.

В матеріалах нотаріальної справи містяться наступні документи: квитанції щодо сплати збору; заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про відсутність осіб які б мали право у спільному майні подружжя, оскільки не одружені, відсутні особи які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на залучені на придбання квартири кошти, у тому числі й відповідно до ст.ст. 65, 74 та 97 СК України; копії паспортів та ідентифікаційних кодів ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ; дублікат довіреності від 13.07.2013 року на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_36 ; інформаційна довідка є Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів; скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності); копія свідоцтва про право власності на житло від 15.12.1997 року; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень; інформаційна довідка з КП «Київське міське бюро технічно інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» від 23.08.2013 року; довідка від 04.10.2013 року зареєстрованих в квартирі осіб - ОСОБА_7 ; висновок про незалежну оцінку вартості об`єкта нерухомості з документами на оцінювача; технічний паспорт; витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави; витяги за результатами пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об`єкт нерухомого майна.

22.11.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. посвідчено Договір купівлі-продажу квартири між ОСОБА_10 та ОСОБА_37 , яким продавець продав, в покупець купив квартиру АДРЕСА_5 . Зареєстровано в реєстрі за № 1441. Продаж вчинено за 284 107,00 грн.

В матеріалах нотаріальної справи містяться наступні документи: довідка ПриваБанк про перерахування коштів в сумі 284 107,58 грн.; заява ОСОБА_10 про не перебування в шлюбі та підтвердження права власності на квартиру, що відчужується; договір купівлі-продажу квартири від 09.10.2013 року; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.10.2013 року; довідка від 20.11.2013 року про відсутність зареєстрованих в квартирі осіб; копії паспортів та ідентифікаційних кодів ОСОБА_10 та ОСОБА_2 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.11.2013 року.

Згідно відповіді Дніпровського районного управління ГУ МВС України в м. Києві наданої 06.05.2015 року ОСОБА_7 ними проводиться досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017155 від 10.12.2014 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України.

З відповіді КК «Центр комунального сервісу» від 25.04.2017 року слідує, що ОСОБА_7 з 20.04.1995 року по 24.10.2013 року був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_5 . В даній квартирі був зареєстрований лише ОСОБА_7 , з 24.10.2013 року ніхто не зареєстрований.

28.06.2013 року між СПД ОСОБА_8 Агентство нерухомості «Проспект» та ОСОБА_7 укладено Договір про надання послуг. Згідно даного договору виконавець взяв на себе зобов`язання по наданню замовнику інформаційно-посередніх послуг, пов`язаних з відчуженням об`єкта нерухомості - квартири АДРЕСА_5 . Вартість квартири 120 000,00 грн. Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 28.12.2013 року.

10.09.2013 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 підписано попередній договір купівлі-продажу нерухомості, згідно якого покупець передав, а продавець отримав в якості забезпечення виконання зобов`язання по купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , завдаток в розмірі 4 000,00 грн., що становить 500 доларів США. Повна вартість майна - 100 000,00 грн. Укладення договору та повний розрахунок за угодою має бути до 30.01.2014 року. Договір підписано ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та директором АН «Проспект» ОСОБА_8

Відповідно до видаткового касового ордеру 11.10.2013 року ОСОБА_7 видано 95 000,00 грн. за продану квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Акту прийому-передачі виконаних послуг від 11.10.2013 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 склали даний акт про те, що згідно Договору № 6-10 від 28.06.2013 року виконавцем виконано сто відсотків від загальної вартості робіт, що становить 5 000,00 грн. Сторони претензій не мають.

З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_8 зареєстрований фізичною особою-підприємцем у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, комп`ютерне програмування, агентства нерухомості, консультування з питань інформації. 28.03.2003 року ОСОБА_8 отримав Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

Встановлено, що станом на листопад 2017 року в СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001962 від 13.07.2017 року за ч. 1 ст. 358 КК України за заявою ОСОБА_7 . На допит ОСОБА_7 приїхати відмовився. Постанова про проведення процесуальних дій на іншій території від 11.09.2017 року не виконана.

Встановлено, що станом на липень 2018 року в Дніпровському УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0017155 від 10.12.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_7 .

Згідно листа Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві від 12.11.2020 року 20.01.2020 року кримінальне провадження № 0017155 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно листа СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області № 65/4-4685 від 10.03.2021 року жодна особа з перелічених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_38 , приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун Марина Іванівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біловол Сергій Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельов Ярослав Дмитрович - ними не допитувалась. В заяві ОСОБА_7 містяться лише окремі факти, обставини викладені хаотично та не послідовно.

Судові засіданні 12.11.2018 року та 18.12.2018 року були відкладені для обов`язкової явки позивача для надання особистих пояснень по справі, враховуючи документи, які були надані іншими сторонами та для отримання відповідей на питання учасників справи. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно статті 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.

Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Статтею 244 ЦК України визначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Представництво за довіреністю може гуртуватися на акті органу юридичної особи.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Стаття 245 ЦК України визначає, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами.

Згідно статті 247 ЦК України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

Строк довіреності, виданої в порядку передоручення, не може перевищувати строку основної довіреності, на підставі якої вона видана.

Довіреність, у якій не вказана дата її вчинення, є нікчемною.

Відповідно до статті 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі: закінчення строку довіреності; скасування довіреності особою, яка її видала; відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; припинення юридичної особи, яка видала довіреність; припинення юридичної особи, якій видана довіреність; смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків; смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

З припиненням представництва за довіреністю втрачає чинність передоручення.

У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність.

Згідно статті 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною.

Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

Права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

Відповідно до ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 632 ЦК України визначено, що в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до вимог частин 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За статтею 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

У постанові від 28.08.2019 року у справі № 753/10863/16-ц Верховний Суд зазначив, що за змістом ст. 230 ЦК України правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України.

По даній справі сторона позивача обґрунтовує свої вимоги тим, що він не мав наміру відчужувати квартиру, він підписував довіреність з метою отримання кредиту для бізнесу з передачею квартири в заставу. Однак, його обманули. Довіреність він порвав. Крім того, його дружина не давала згоди на відчуження спірної квартири. При посвідченні нотаріус мала зрозуміти, що ОСОБА_7 не є психічно здоровою людиною, та повинна була звернутись до відповідних органів. Крім того, нотаріус не перевірила причин втрати оригіналу довіреності. Вважали, що квартира вибула з володіння ОСОБА_7 в наслідок шахрайських дій «ОСОБА_12, ОСОБА_40 і ОСОБА_39 », а також ОСОБА_8 та приватного нотаріуса Агбун М.І.

Однак, сторона позивача не надала жодного доказу на підтвердження вказаних обставин. Доказами є лише пояснення позивача ОСОБА_7 , який на стадії судового розгляду не з`являвся для дачі пояснень та з`ясування відповідей на питання суду та інших учасників справи. Судом не можуть бути прийняті до уваги свідчення свідків сторони позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_22 , а також пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 так як їх свідчення та пояснення ґрунтуються на розповіді самого ОСОБА_7 , і всі ці свідчення, пояснення не є належними та достовірними і достатніми доказами до позовних вимог.

Кримінальні провадження, порушені за заявами ОСОБА_7 не було передано до суду із обвинувальними актами, відсутні і судові рішення щодо визнання винних осіб у вчиненні кримінального правопорушення, в наслідок якого ОСОБА_7 був обманним шляхом позбавлений власності. З листів правоохоронних органів встановлено, що ОСОБА_7 на виклики до слідчих не з`являвся.

З наданих ОСОБА_8 , який є фізичною особою-підприємцем, документів убачається, що 28.06.2013 року між ним та ОСОБА_7 був укладений Договір про надання послуг по відчуженню об`єкта нерухомості - квартири АДРЕСА_5 . 13.07.2013 року ОСОБА_7 оформив на ОСОБА_8 та ОСОБА_36 довіреність, якою уповноважив на розпорядження та користування спірною квартирою. Дана довіреність на момент укладення договору купівлі-продажу квартири була діючою, ОСОБА_7 її не відкликав. Знищення довіреності, як зазначає сторона позивача, не є підставою для відмови у видачі її дубліката.

Не враховується судом посилання сторони позивача на те, що довіреність оформлялась для отримання кредиту під заставу квартири, оскільки це суперечить нормам Цивільного кодексу України щодо укладення договорів кредиту, де відсутня можливість укладення кредитного договору, договору застави, договору іпотеки на підставі довіреності. Окрім того, зміст Договору від 28.06.2013 року не містить жодного посилання щодо отримання кредиту. На даному договорі міститься підпис ОСОБА_7 . Не надано доказів, що він підписаний не ОСОБА_7 . Окрім того, за касовим ордером 11.10.2013 року, де міститься підпис ОСОБА_7 , він отримав 95 000 грн. від продажу спірної квартири, яку продано за 100 000 грн., та 5 000 грн. передано ОСОБА_8 за виконання умов договору від 28.06.2013 року. Спростовуються твердження сторони позивача і попереднім договором купівлі-продажу він 10.09.2013 року укладеним між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . На вказаних документах містяться підписи самого ОСОБА_7 , і дане не спростовано стороною позивача. В процесі надання пояснень ОСОБА_7 в судовому засіданні 26.09.2018 року його представник зупинив, не бажав щоб ОСОБА_7 задавали питання, потім позивач до суду не з`явився, суд визнав явку позивача ОСОБА_7 обов`язковою, однак він до суду не з`являвся, лише подав письмові пояснення, з обставинами викладеними в позовній заяві. Таким чином, суд відмовляє представнику позивачів у визнанні документів наданих ОСОБА_8 недопустимими та недостовірними. Надання пояснень, заперечень є правом сторони.

Не враховуються посилання сторони позивача на те, що ОСОБА_7 мав проблеми з психікою і розумовою діяльністю, оскільки дана обставина не була доведена. Довідка від 13.12.2016 року де зазначено, що ОСОБА_7 з 1982 року по 1987 рік перебував на «Д» обліку в психіатричному кабінеті з діагнозом олігофренія в ст. помірно вираженої дебільності (помірна розумова відсталість) не є доказом того, що станом на вчинення оспорюваних правочинів - 2013 рік ОСОБА_7 не розумів значення своїх дій та не міг ними керувати. Рішення суду про визнання ОСОБА_7 недієздатною або частково недієздатною особу не було надано. Не було заявлено і клопотання стороною позивача щодо призначення експертизи для встановлення дієздатності чи розуміння значення вчинення дій ОСОБА_7 за його життя, та після його смерті.

Дана справа у суді з вересня 2016 року, за цей час суд повністю сприяв стороні позивача по отриманню доказів, інформації, розглядались всі клопотання.

Не було сприяння зі сторони ОСОБА_7 і щодо здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень, про що свідчать листи слідчих, отримані судом протягом розгляду справи.

Не враховуються судом і посилання на те, що при укладенні Договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2013 року не була надана згода його дружини ОСОБА_6 , оскільки при посвідченні даного договору нотаріусу було надано паспорт ОСОБА_7 , виданий 12.07.2012 року, де графа - сімейний стан - є пустою. В заяві від 09.10.2013 року вказано, що ОСОБА_7 не одружений. Окрім того, спірна квартира не є спільним майном подружжя. Безпідставним та бездоказовим є посилання сторони позивача на те, що правовстановлюючі документи на спірну квартиру були викрадені.

Викладене свідчить про те, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог та їх правового обґрунтування.

Видатковий касовий ордер та акт прийому-передачі виконаних послуг не є правочином, а тому вони не підлягають визнанню недійсними.

Оскільки, вимоги позивача щодо визнання довіреностей на представництво інтересів, договору купівлі-продажу квартири недійсним, визнання попереднього договору купівлі-продажу, договору на надання послуг не підлягають задоволенню за недоведеністю, відсутні підстави і для задоволення вимог про витребування майна із незаконного володіння, зобов`язання реєстраційної служби скасувати державну реєстрацію права власності за відповідачем і здійснити державну реєстрацію права власності за позивачем, виселення та вселення.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що жодної із підстав, передбачених статтями 203, 225, 226, 229, 230, 234 ЦК України щодо визнання правочину недійсним, не було виявлено, доведено.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 158, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є правонаступником позивача ОСОБА_7 , до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної реєстрації), треті особи: приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун Марина Іванівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біловол Сергій Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельов Ярослав Дмитрович, Агенство нерухомості «Благовіст», про визнання довіреностей на представництво інтересів, договору купівлі-продажу квартири недійсним, визнання попереднього договору купівлі-продажу, договору на надання послуг, видаткового касового ордеру, акту прийому-передачі виконаних послуг недійсними, витребування майна із незаконного володіння, зобов`язання реєстраційної служби скасувати державну реєстрацію права власності за відповідачем і здійснити державну реєстрацію права власності за позивачем, виселення та вселення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 10.06.2021 року.

Суддя: