Номер провадження: 22-ц/813/3392/21
Номер справи місцевого суду: 520/2032/19
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.01.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановила:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суу м. Одеси з позовом до АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу (т. 1 а.с. 2-12).

В обґрунтування позову посилався на те, що наказ (розпорядження) філії «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський АТ «Українська залізниця» № 108/ос від 22.01.2019 року про припинення трудового договору (контракту) за підписом виконуючого обов`язки начальника вагонної дільниці ОСОБА_2 , табельний номер НОМЕР_1 , яким ОСОБА_1 звільнено з посади старшого майстра Київського резерву провідників пасажирських вагонів на підставі п.5 ст.41 КЗпП України є незаконним, виданим з порушенням ст.36 Конституції України, низки норм КЗпП України, Закону України «Про акціонерні товариства», Закону України «Про професійні спілки», ГК України, Статуту АТ «Українська залізниця» та інших норм чинного законодавства України. Відповідно до п.5 ч.І ст. 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб. Отже, мають бути присутні дві обставини (факти): звільнений працівник повинен бути посадовою особою юридичної особи публічного права та повинно відбутись припинення його повноважень та звільнення в порядку передбаченому чинним законодавством України та статутними документами господарського товариства, тобто з дотриманням як процедури звільнення та отримання обов`язкової згоди профспілкового комітету на звільнення працівника, який є керівником чи членом виборного профспілкового комітету, з метою недопущення порушення прав та гарантій, встановлених ст.252 КЗпП України для працівників обраних до профспілкових органів.

Однак, вищевказаних норм законодавства при звільненні позивача не було дотримано, тому ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду з метою забезпечення його трудових гарантій та правового захисту від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи, мотивуючи тим, що він з 1993 року працював на Одеській залізниці, потім був переведений до м. Києва, у серпні 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрзалізниця» був укладений безстроковий трудовий договір, введений в дію Наказом (Розпорядженням) № 613/ос від 09.08.2016 року, з квітня 2017 року працював на посаді старшого майстра Київського резерву провідників пасажирських вагонів (непоїзний штат) філії «Пасажирська компанія» виробничого підрозділу вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський АТ «Українська залізниця» на підставі наказу № 55/ос від 20.04.2017 року, у листопаді 2017 року на загальних зборах був обраний керівником первинної профспілкової організації ППО ВП «НПП ВД ст. Київ-Пасажирський» Філії ПАТ «Укрзалізниця». Крім того, позивач зазначає, що жодних доказів щодо неспроможності ним виконувати в подальшому свої посадові обов`язки суду не надано, на протязі всієї трудової діяльності він неодноразово був нагороджений за сумлінну працю, будь-яких дисциплінарних стягнень до нього не застосовувалось, тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ (розпорядження) філії «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський АТ «Українська залізниця» № 108/ос від 22.01.2019 року про припинення трудового договору (контракту) за підписом виконуючого обов`язки начальника вагонної дільниці ОСОБА_2 , табельний номер НОМЕР_1 , яким ОСОБА_1 звільнено з посади старшого майстра Київського резерву провідників пасажирських вагонів на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб. Поновлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на посаду старшого майстра Київського резерву провідників пасажирських вагонів (непоїзний штат) філії «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський АТ «Українська залізниця» з 23 січня 2019 року. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 23.01.2019 року і по день винесення рішення суду в розмірі 253 346,38 грн. Виплату зазначеної суми проведено за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн., сплачений ним при подачі позову. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь держави судовий збір у розмірі 1536,80 грн. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого майстра Київського резерву провідників пасажирських вагонів (непоїзний штат) філії «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський АТ «Українська залізниця» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню (т. 3. а.с. 36-49).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (т. 3 а.с. 54-57).

08.10.2020 року ОСОБА_1 до Одеського апеляційного суду надав клопотання про відмову від апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певні частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Оскільки відмова від апеляційної скарги не суперечить закону, не порушує права будь-яких осіб, вона може бути прийнята судовою колегію із закриттям апеляційного провадження.

Одночасно, ОСОБА_1 роз`яснюється, що передбачені частиною п`ятою статті 364 ЦПК наслідки прийняття відмови від скарги передбачають, що повторне оскарження апелянтом судового рішення, а саме рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2020 року не допускається.

Керуючись ст. ст. 364, ст. 367, 368, 381, 382, 390 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Прийняти відмову від апеляційної скарги ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Апеляційне провадження закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе