Справа № 274/5842/19 Провадження № 2/0274/313/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
03.06.21 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представниками якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
простягнення грошових коштів в рахунок компенсації 1/2 вартості автомобіля,
У вересні 2019 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 64 413,00 грн. в рахунок грошової компенсації 1/2 частки вартості автомобіля Peugeot Partner, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 .
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 під час перебування у шлюбі придбали автомобіль Peugeot Partner, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , а відтак він є їхньою спільною сумісною власністю. ОСОБА_1 запропонувала ОСОБА_4 поділити цей автомобіль, сплативши їй 1/2 частку вартості, проте той відмовився.
ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що після припинення спільного проживання він та ОСОБА_1 домовились добровільно поділити автомобіль Peugeot Partner, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , а саме продати його та поділити у рівних частках отримані кошти, 24.01.2019 р. він продав автомобіль за 4 000,00 доларів США та передав 2 000,00 доларів США ОСОБА_1 .
Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 13.01.2016 р. зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 було присвоєно прізвище ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом від 13.01.2016 р. про шлюб (а. с. 10).
19.11.2017 р. за ОСОБА_4 було зареєстровано автомобіль Peugeot Partner, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується листом від 14.01.2020 р. № 69 Територіального сервісного центру № 1842 (а. с. 44).
Законодавством України презюмується, що за загальним правилом будь-яке майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Так, згідно з частиною третьою статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 60, частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
У матеріалах справи відсутні будь-яких докази, які б вказували, що автомобіль Peugeot Partner, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , не є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зі змісту позову, відзиву, пояснень представника ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 визнають, що цей автомобіль є їхньою спільною сумісною власністю.
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що автомобіль Peugeot Partner, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Статтею 70 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Як випливає зі змісту вказаних норм Сімейного кодексу України, частка у спільній сумісній власності подружжя, незалежно від розірвання шлюбу, визначається при поділі майна.
Між тим, позов ОСОБА_1 не містить вимоги про поділ майна автомобіля Peugeot Partner, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , як це передбачено статтями 69 та 70 Сімейного кодексу України, а тому відсутні підстави для стягнення на її користь з ОСОБА_4 грошових коштів в рахунок грошової компенсації 1/2 частки вартості автомобіля.
Крім того, ОСОБА_1 не довела, що розмір 1/2 частки вартості автомобіля Peugeot Partner, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , становить 64 413,00 грн.
У якості доказу цієї вартості ОСОБА_1 посилається лише на одне оголошення у мережі Інтернет на сайті auto.ria про продаж автомобіля Peugeot Partner, 2006 р.в., роздруковане 05.09.2019 р. (а. с. 7).
Між тим, ОСОБА_1 не подано будь-яких доказів, які б вказували, що автомобіль, який продається у вказаному оголошенні за 128 826,00 грн., за своїми параметрами та станом, у тому числі за комплектацією, типом двигуна, пробігом тощо є аналогічним або близьким до автомобіля Peugeot Partner, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 .
Враховуючи викладене, Суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.
Разом з тим, Суд роз`яснює, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернутись з позовом з вимогою поділ майна автомобіля Peugeot Partner, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , та стягнення на її користь 1/2 частки його вартості.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 10.06.2021 р.