Справа № 345/589/21
Провадження № 22-ц/4808/769/21
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.

суддів: Горейко М.Д., Максюти І.О.

секретаря Єлісевич О.М.

за участю апелянта ОСОБА_1

представника апелянта ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 16 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Мигович О.М. в м. Калуш, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом,

в с т а н о в и в:

В лютому 2021 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яку вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_4 . Співвласником квартири є її матір відповідачка ОСОБА_1 . Як власник 1/4 частини квартири, вона має намір користуватися цим житлом, вчиняти дії по його утриманню, підтриманню в належному стані тощо. З цією метою вона 12 січня 2021 року прийшла до квартири, однак потрапити в житло не вдалося, так як відповідачка не надала їй доступу до квартири. Окрім того, вона помітила заміну замка вхідних дверей, який був замінений одразу після смерті батька. З даного приводу вона звернулась в Калуський відділ поліції. Згідно наданої їй відповіді від 02 лютого 2021 року, в ході проведення перевірки було встановлено, що факти, викладені в її повідомленні, частково знайшли своє підтвердження. У відповіді та рекомендовано звернутися в суд.

Посилаючись на наведене, позивач просила зобов`язати ОСОБА_1 не чинити їй перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_1 забезпечити їй вільний доступ до цієї квартири та надати ключі від вхідних дверей.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 16 березня 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити ОСОБА_3 вільний доступ до квартири АДРЕСА_1 та надати ОСОБА_3 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 .

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд не врахував той факт, що при спробі потрапити до квартири ОСОБА_3 пошкодила замок, а оскільки спірна квартира є її ( ОСОБА_1 ) єдиним житлом, то після пошкодження замка вона залишилася на вулиці у холодну пору року, не маючи при цьому ні де ночувати, ні грошей, одягу, ліків, документів. Такими діями дочки вона фактично викинута на вулицю з власного житла.

Також суд не звернув увагу, що ОСОБА_3 не надала доказів того, що вона пробувала врегулювати даний конфлікт в досудовому порядку та доказів того, що вона ( ОСОБА_1 ) дійсно створювала їй перешкоди у користуванні житлом.

Не враховано судом і ту обставину, що надання ОСОБА_3 доступу до спірної квартири порушує права інших власників, оскільки офіційно поділу квартири не було здійснено та не було визначено порядок користування житлом, а тому позивачка не може розпоряджатися майном на власний розсуд.

Крім того апелянт вказує, що крім неї та ОСОБА_3 , спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є ще одна їх спільна дочка - ОСОБА_5 , яка має такі ж права на володіння та користування спірною квартирою, як і ОСОБА_3 , а тому вона може бути залучена до участі у даній справі як співвідповідач.

З наведених підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

У засіданні апеляційного суду апелянт та її представник вимоги скарги підтримали в повному обсязі, просили її задоволити.

Позивач скаргу не визнала, просила її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 , суд першої інстанції, посилаючись на положення ст. 41 Конституції України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 16, 321, 358, 383, 386, 391 ЦК України, виходив з того, що відповідачка ОСОБА_1 перешкоджає позивачу у користуванні власністю, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником 1/4 частини квартири, що знаходиться по АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджується рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2020 року, яке набрало законної сили згідно постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 05 січня 2021 року, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 жовтня 2020 року (а.с. 6-7, 8-10, 11).

З довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_3 від 02 лютого 2021 року вбачається, що 12 січня 2021 року позивач зверталася до чергової частини Калуського відділу поліції з приводу того, що її мати ОСОБА_1 не дає доступу до квартири, частиною якої вона володіє. В ході проведення перевірки було встановлено, що факти, наведені у зверненні ОСОБА_3 , частково знайшли своє підтвердження (а.с. 13, 14).

ОСОБА_1 також неодноразово зверталася до Калуського відділу поліції з приводу конфліктних ситуацій з позивачем (а.с. 32-40, 43-46).

Обґрунтовуючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні житлом - квартирою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вказувала, що вказана квартира належала її батькові ОСОБА_4 та матері ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності. Після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину квартири. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала 1/4 частину даної квартири і рішенням Калуського міськрайонного суду від 16 вересня 2020 року за нею визнано право власності на 1/4 частину цієї квартири. Іншим співвласником квартири є їїматір відповідачка ОСОБА_1 , яка не надає їй доступу до квартири і таким чином чинить їй перешкоди у володінні та користуванні її майном.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Однак, даних вимог судом першої інстанції не дотримано.

Апеляційним судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім позивача, є також ОСОБА_5 .

Вона прийняла спадщину, а згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 02 квітня 2021 року у справі №345/405/21, яке на момент апеляційного перегляду даної справи №345/589/21 набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно та визнано за ОСОБА_5 право власності на спадкове майно за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_5 на вищевказане майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №258405390 від 26 травня 2021 року.

У відзиві на позовну заяву від 05 березня 2021 року ОСОБА_1 вказувала, що крім ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є також ОСОБА_5 , яка також претендує на майно батька.

Однак, суд першої інстанції наведеного до уваги не взяв, не перевірив наведені доводи відповідача, не врахував, що внаслідок вирішення даного спору, порушуються законні права та інтереси на спірну квартиру ОСОБА_5 , яка набула право власності на неї, проте до участі у справі залучена не була.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору по суті порушено норми процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. Тому в даній справі рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з вищенаведених підстав, оскільки повноваження щодо залучення сторони - відповідача у справі у апеляційного суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 16 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 червня 2021 року.

Суддя-доповідач: Василишин Л.В.

Судді: Горейко М.Д.

Максюта І.О.