ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

03 лютого 2021 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 664/493/20

Номер провадження: 22-ц/819/199/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вейтас І.В., Семиженка Г.В.

секретар Литвиненко В.О.

учасники справи:

представники позивача Янковська-Комилягіна Ю.О., Хомутова І.О.

відповідач ОСОБА_1 , представник адвокат Авер`янова С.Б.,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Органу опіки і піклування Олешківської районної державної адміністрації на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2020 року, ухваленого під головуванням судді Бойка В.П., у справі за позовом Органу опіки і піклування Олешківської районної державної адміністрації в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Ювілейної ОТГ, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

В січні 2020 року Орган опіки і піклування Олешківської райдержадміністрації звернувся до суду з позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 2002 р.н., та малолітніх ОСОБА_4 2007 р.н., ОСОБА_5 2010 р.н., ОСОБА_6 2018 р.н. Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 та проживає разом із ОСОБА_1 . Зазначають, що ОСОБА_1 постійного місця проживання у с.Подо-Калинівка не мала, порядок в домі підтримує не завжди, схильна до зловживання спиртними напоями, вчиняє сварки, належної уваги дітям не приділяє. ОСОБА_2 характеризується посередньо, постійного місця роботи не має, схильний до зловживання спиртними напоями. Згідно рішення виконкому Ювілейної сільради від 16.12.2019 року №104 дітей вилучено з родини, про що складено акт про вилучення дітей з умов, що загрожують життю та здоров`ю. Олешківською РДА вивчено вказані обставини та зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав батьків дітей. Посилаючись на наведене, просили позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а ОСОБА_2 позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_6 . Також просить стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку та доходу, а з ОСОБА_2 1/4 частки з усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку. Сплату судового збору покласти на відповідачів.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо, натомість відповідачами доведено те, що вони стали на шлях виправлення свого ставлення до дітей.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду Орган опіки і піклування Олешківської райдержадміністрації подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального законодавства. Посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив докази та обставини по справі. Зокрема, посилається на те, що в судовому засіданні суду першої інстанції діти одноголосно заявили, що з матір`ю та її співмешканцем проживати не хочуть. З часу вилучення дітей із сім`ї та розгляду справи, відповідачі не вчинили жодних заходів для налагодження відносин з дітьми.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

В письмовому відзиві, який надійшов на адресу апеляційного суду, адвокат Авер`янова С.Б. просила апеляційну скаргу залити без задоволення, рішення суду, як законне та обгрунтоване, без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 2002 р.н., та малолітніх ОСОБА_4 2007 р.н., ОСОБА_5 2010 р.н., ОСОБА_6 2018 р.н. (а.с.7,10, 13,16).

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 (а.с.16).

Відповідно до характеристики, наданої виконавчим комітетом Ювілейної сільської ради №289/02-45 від 23.12.2019 року, ОСОБА_1 за період проживання на території с.Подо-Калинівка (з 2007 року) постійного місця роботи не мала, перебувала на обліку як сім`я СЖО, належної уваги дітям не приділяє, постійно зверталася із скаргами з питань надання їй матеріальної допомоги, порядок в домі підтримує не завжди, схильна до зловживання спиртними напоями (а.с.22).

Відповідно до характеристики, наданої виконавчим комітетом Ювілейної сільської ради №169/02-45 від 23.01.2020 року, ОСОБА_2 характеризується посередньо, постійного місця роботи не має, в основному займається заробітками у жителів села, які характеризують його як працьовитого, схильний до зловживання спиртними напоями (а.с.24).

Згідно рішення виконкому Ювілейної сільради від 16.12.2019 року №104 дітей вилучено з родини (а.с.31), про що складено акт про вилучення дітей з умов, що загрожують життю та здоров`ю (а.с.32). Олешківською РДА вивчено вказані обставини та зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав батьків дітей.

Відповідно до актів обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 умови для розвитку та виховання дітей створено не в повному обсязі, мати не в повному обсязі виконує батьківські обов`язки.

Відповідно до характеристики, наданої Подо-Калинівським ЗЗСО І-ІІІ ступенів від 10.09.2019 року, ОСОБА_4 виявляв з початку навчання низькі здібності, слабку пам`ять, увагу та мислення. Мати не приділяє належної уваги навчанню та розвитку дитини, але забезпечує дитину шкільним приладдям та одягом. Згідно з характеристикою ОСОБА_5 замкнений, неврівноважений, інколи впадає в депресивний стан. Рівень розвитку мовлення не відповідає віковій нормі дитини, мати недостатньо вимогливо ставиться до навчання та виховання сина.

Олешківською РДА Херсонської області зроблено висновок від 19.02.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.48).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

При цьому за положенням частини шостої статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер, а тому не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення одного із батьків батьківських прав.

При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.

Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про те, що підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення відповідачів батьківських прав, відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що в сім`ї наявне психологічне та фізичне насилля, що здійснюється зі сторони батьків над дітьми, не можуть бути взяті до уваги, оскільки не підтверджені жодними належними доказами. Суд першої інстанції дав правильну оцінку ситуації, яка склалася між відповідачами та їх дітьми, в даній конкретній справі та зробив вірний та виважений висновок про те, що відповідачі у минулому ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків у повній мірі, але, на час розгляду справи, наявна безумовна тенденція до їх виправлення у вигляді зміни ставлення до дітей, життя родини, побутових проблем тощо.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду. Докази та обставини, на які посилається представник позивача в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду попередньої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми процесуального права. Доводи представника позивача в суді апеляційної інстанції зводилися до вирішення питання про визначення місця проживання дітей, що не є предметом розгляду даної справи.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Органу опіки і піклування Олешківської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 04 лютого 2021 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді І.В. Вейтас

Г.В. Семиженко