Справа № 199/9112/20
(2/199/1426/21)
РІШЕННЯ

іменем України

01.06.2021

м. Дніпро

справа №199/9112/20

провадження № 2/199/1426/21

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Столяренко А.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості Ѕ частини вартості спільного сумісного майна подружжя, -

за участі учасників справи:

представника позивача - адвоката Пашніної А.В.

представника відповідача - адвоката Шклярук Д.С.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 році позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості Ѕ частини вартості спільного сумісного майна подружжя. В обґрунтування позову зазначивши, що з 14 лютого 2009 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2020 розірвано.

15 квітня 2019 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №1/2565921, відповідно до якого Банком було надано Відповідачу кредит в розмірі 898 000,00 грн. на купівлю транспортного засобу для особистих потреб: марка «BMW», модель «X6», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , рік випуску - 2018. Купівля транспортного засобу здійснювалась відповідно до договору купівлі продажу, укладеного між продавцем та Відповідачем. Вартість транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу складало 2 000 895,25 грн.

Відповідно до Договору, Позивач надав дозвіл Відповідачу, у зв`язку з перебуванням у шлюбі, на укладання з АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» будь-яких договорів про надання банківських послуг.

18 квітня 2019 року Територіальним сервісним центром №1242 РСЦ МВС в Дніпропетровській області здійснено первинну реєстрацію придбаного в торгівельній організації вищевказаного транспортного засобу, який ввезено з-за кордону на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №Г19-482/1, укладеному 18 квітня 2019 року у суб`єкта господарювання ПрАТ «АВТ Баварія-Дніпропетровськ».

Таким чином, вищевказаний автомобіль був придбаний Відповідачем під час перебування у шлюбі з Позивачем, за спільні кошти подружжя, та є спільною сумісною власністю подружжя.

Як стало відомо позивачу, відповідач, на момент перебування у шлюбі з Позивачем, без його згоди та не в інтересах сім`ї було відчужено вищевказаний автомобіль третім особам, а кошти отримані від продажу автомобіля були залишені у Відповідача.

Відповідно до Листа ГСЦ МВС №31/1206аз від 17.09.2020р. 20 серпня 2020 року ТСЦ №1242 зазначений транспортний засіб перереєстровано на нового власника ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу №4589/20/007906, укладеному 20 серпня 2020 року у суб`єкта господарювання ПП ОСОБА_4 . На теперішній час зазначені особа є власником даного транспортного засобу.

Оскільки суму продажу спірного автомобіля встановити не є можливим, позивач звернувся до судового експерта ОСОБА_5 , який надав відповідь 18.12.2020, відповідно до якої середня по Україні ціна продажу транспортного засобу, який був у використанні, BMW X6, 2018 року випуску, становить 1 897 220,00 грн., тобто Ѕ частина вартості спільного майна становить 948 610 грн. 00 коп.

За таких обставин, просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки «BMW», модель «X6», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , рік випуску - 2018, що є спільною сумісною власністю подружжя в розмірі 948 610 грн. 00 коп., а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 9 486,10 грн., витрати понесені позивачем у зв`язку з виготовленням оцінки середньої ринкової ціни транспортного засобу у розмірі 1 000,00 грн., а також витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги з боку адвоката (а.с.1-5).

Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року прийнято до розгляду, відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с.12).

Ухвалою суду від 02 березня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с.88).

06 травня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Пашніна А.В. позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд повністю задовольнити поданий позов. Зокрема, пояснила, що вся діяльність ОСОБА_6 як ФОП була пов`язана зі співпрацею позивача відповідно до укладених агентських договорів. Крім того, грошові кошти на погашення кредитного договору №1/2565921, укладеного 15 квітня 2019 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_2 сплачувалися з сімейного бюджету, про що також свідчать надані квитанції щодо оплати кредитного договору від імені позивача. Посилання відповідача на те, що транспортним засобом вона користувалась виключно для особистих потреб, не відповідає дійсності, оскільки автомобіль використовувався в цілях та на потереби сім`ї, відповідач відвозила дітей до дитячого садочка, школи та до різних гуртків та сімейний відпочинок. Також звернула увагу суду на правовий висновок викладений у постанові ВС у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 у справі №127/7029/15-ц: «у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого та у зв`язку із цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно». «Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним із подружжя проти волі іншого (ВС/КЦС у справі № 537/78/19 від 05.10.2020).

Представник відповідача адвокат Шклярук Д.С. проти позову заперечував в повному обсязі, підтримавши наданий до суду письмовий відзив на позов. Зокрема зазначив, що спірний автомобіль дійсно придбано в період шлюбу, проте і за кредитні кошти в тому числі, про що свідчить укладений кредитний договір. Позивач надав лише згоду на укладання кредитного договору. Крім того, відповідач ОСОБА_2 є суб`єктом підприємницької діяльності, яку вона здійснювала в період з 01.09.2010 до 09.08.2019 і отримувала дохід, що підтверджується наданими податковими деклараціями. З 23.09.2019 вона продовжила здійснювати підприємницьку діяльність. Спірний автомобіль було придбано за 2 000 895,25 грн. і виключно за особисті кошти відповідача. Оскільки власних коштів їй не вистачало, а позивач грошей на придбання автомобіля не надав, ОСОБА_2 оформила кредитний договір, за яким з 15.04.2019 по 19.08.2020 сплатила грошові кошти у сумі 979 472,42 грн. При цьому відповідач сплачувала кошти , отримані нею в результаті здійснення нею господарської діяльності. В подальшому спірний автомобіль було відчужено ОСОБА_3 за 975 000 грн., що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу, а тому сторона відповідача не погоджується із визначенням вартості автомобіля згідно висновку експерта ОСОБА_5 . За таких обставин, просив суд у задоволенні позову відмовити. (а.с.36-45 т.1).

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, шлюбі, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14 лютого 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 91. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2020 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.10-11).

За час перебування у шлюбі за договором купівлі-продажу було придбано автомобіль марки «BMW», модель «X6», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , рік випуску - 2018, за 2000895 грн. 25 коп.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто статтею 60 СК України встановлено презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Водночас, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц.

Відповідно до статті 65 СК України дружина і чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають у обох із подружжя, а тому якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується наявними у справі доказами, такі боргові зобов`язання повинні ураховуватися при поділі майна подружжя.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 19 червня 2013 року у справі № 6-55цс13.

Згідно з нормами сімейного законодавства умовою належності майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року в справі №638/18231/15-ц дійшла висновку, що правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Так, відповідач ОСОБА_2 заперечує, що спірний автомобіль придбано за спільні кошти подружжя, як і виплата за кредитним договором, посилаючись на те, що саме за її особисті кошти, отримані від здійснення підприємницької діяльності, вона придбала цей автомобіль і погашала заборгованість за кредитним договором №1/2565921 від 15 квітня 2019 року, укладений між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_2 , і що цей автомобіль використовувався нею виключно для здійснення своєї підприємницької діяльності.

Суд звертає увагу, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Правовідносини щодо здійснення підприємницької діяльності фізичною особою врегульовані главою 5 ЦК України.

Згідно зі статтею 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у спільній сумісній власності подружжя, яка належатиме йому при поділі цього майна.

Отже, майно фізичної особи-підприємця (яке використовується для господарської діяльності фізичною особою-підприємцем) вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.

Суд не може погодитися з доводами відповідача ОСОБА_2 щодо того, що спірний автомобіль придбано нею виключно за її особисті кошти та для здійснення нею її підприємницької діяльності, оскільки належних доказів цим обставинам не надано.

Твердження сторони відповідача щодо сплати коштів за кредитним договором №1/2565921 від 15 квітня 2019 року, укладений між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_2 , виключно нею та за її особисті кошти, отримані від здійснення підприємницької діяльності, спростовуються наданими позивачем квитанціями про сплату коштів за вищезазначеним кредитним договором також і ним.

Надані сторонами по справі податкові декларації та договори про надання послуг, оскільки і позивач, і відповідач є фізичними особами-підприємцями, доводять отримання доходу обома з подружжя, перебування їх, як фізичних осіб-підприємців, у договірних стосунках один з одним та отримання доходів.

За таких обставин, суд вважає, що придбаний під час перебування у шлюбі автомобіль марки «BMW», модель «X6», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , рік випуску 2018, придбано за спільні кошти подружжя і є їх спільною власністю.

Суд також не погоджується з посиланнями відповідача ОСОБА_2 на те, що спірний автомобіль використовувався нею для здійснення підприємницької діяльності, оскільки доказів цим обставинам відповідачем не надано, а позивач такі обставини не визнає, посилаючись на те, що спірний автомобіль було придбано для потреб сім`ї. Окрім зазначеного, суд також звертає увагу, що сам по собі факт використання цього майна для здійснення підприємницької діяльності, не дає суду підстав для висновку про те, що таке майно є особистою власністю відповідача.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 483/812/19.

Таким чином, судом встановлено, що спірний транспортний засіб сторони придбали за час перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя. ОСОБА_2 здійснила продаж зазначеного майна без повідомлення про це ОСОБА_1 та без отримання його згоди, а тому позивач має право на грошову компенсацію Ѕ вартості спірного транспортного засобу.

Визначаючи вартість автомобіля марки BMW X6, 2018 року випуску, суд бере до уваги відповідь №181220 від 18.12.2020 судового експерта Пилипенко О.С., відповідно до якої середня по Україні ціна продажу транспортного засобу, який був у використанні, а саме -BMW X6, 2018 року випуску, становить 1 897 220,00 грн., тобто Ѕ частина вартості спільного майна становить 948 610 грн. 00 коп., оскільки саме така сума є більш реальною ринковій вартості схожого автомобіля, аніж вартість, зазначена у договорі купівлі-продажу.

Посилання сторони відповідача на те, що автомобіль було продано за 975 000 грн. у зв`язку із незадовільним технічним станом, належними доказами не підтверджено, а також спростовано відповіддю АВТ БАВАРІЯ-ДНІПРОПЕТРОВСЬК від 18.02.2021 №21 (а.с.128 т.4).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню грошова компенсація вартості Ѕ частини автомобіля марки «BMW», модель «X6», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , рік випуску 2018, що є спільною сумісною власністю подружжя в розмірі 948 610 грн. 00 коп.

У відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 9 486,11 грн. та витрат, пов`язаних із залученням експерта в розмірі 1000,00 грн., а всього в розмірі 10 486 грн. 11 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості Ѕ частини вартості спільного сумісного майна подружжя задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки «BMW», модель «X6», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , рік випуску 2018, що є спільною сумісною власністю подружжя в розмірі 948 610 (дев`ятсот сорок вісім тисяч шістсот десять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 9 486,11 грн. та витрат, пов`язаних із залученням експерта в розмірі 1000,00 грн., а всього в розмірі 10 486 (десять тисяч чотириста вісімдесят одна) грн. 11 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 10 червня 2021 року.

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя О.Б.Подорець