26.01.2021 Справа № 756/3948/18
Унікальний № 756/3948/18
Провадження № 2/756/189/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретарів - Мушкетик І.В., Когутка В.В., Волкової А.А., Парфенчик К.В.

за участі: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , про позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що до 02.04.2015 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Від даного шлюбу в них є дитина ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що протягом останніх років відповідач не приймає участі у вихованні доньки, не цікавиться її навчанням, не провідує дитину вдома, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, самоусунувся від виховання дитини.

Позивач також зазначає, що вихованням дитини займається тільки вона. Також вказує, що батько доньку бачив коли дитині було 4 місяці та на день народження, коли донці виповнився рік, з того часу та до даного моменту він жодного разу свою доньку не бачив.

З зазначених вище підстав позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

В судових засіданнях позивач та її представник позов підтримували в повному обсязі, просили суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання 22.01.2021 року не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, при цьому, у попередніх судових засіданнях позов не визнавав, вказував що йому чинять перешкоди у спілкуванні з донькою, просив суд не позбавляти його батьківських прав, оскільки він бажає спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні.

Представник Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надали суду заяву в якій просили розглянути справу за їхньої відсутність та висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2336 (а.с.10).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

В судових засіданнях не встановлено факт навмисного ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Також, суд приймає до уваги висновок Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 18.02.2019 року № 101-1474/03 про недоцільність позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_4 , 02.10.2013, в якому вказано що останній хоче спілкуватися з дитиною та бажає брати участь у її вихованні.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження винної поведінки та свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, які б свідчили про його ухилення від виховання дитини, суд на даний час не вбачає необхідності застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення його батьківських прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 164-167 СК України, ст.ст. 12, 13, 89, 141 259, 223, 263-265, 273, 280-284, 289 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.01.2021 року.

Суддя А.В. Шевчук