Справа № 462/957/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Колодій У.Б.

з участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка 19 лютого 2021 звернулася у суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2000 року і від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак спільне життя у неї з відповідачем не склалося, так як між ними не було взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на шлюб, сімейне життя та ведення спільного господарства, через що виникали сварки. Через постійні конфлікти і суперечки сумісне життя стало нестерпним. Їх шлюб носить лише формальний характер, сім`я фактично розпалась і примирення між ними неможливе. На підставі наведеного, просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони виявилися людьми з різними поглядами на сімейне життя, через що постійно виникали сварки. Близько 2 років вони не підтримують подружніх відносин, а з травня 2021 року проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Вона втратила до відповідача хороші почуття, переконана, що їх шлюб розпався остаточно. Просить позов задовольнити.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, зазначивши, що подружнє життя у позивачки з відповідачем не склалося, вже довгий час між ними немає взаєморозуміння, постійно виникали сварки, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позову не визнав та зазначив, що дійсно між ним і позивачкою виникали сварки, вже близько року вони не підтримують подружніх відносин, однак вони проживають в одній квартирі, ведуть спільне господарство, він любить позивачку і хоче зберегти сім`ю.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на с

вободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2000 року і від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, близько двох років вони не підтримують подружніх відносин, з травня 2021 проживають окремо і не ведуть спільного господарства, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Суд намагався зберегти сім`ю сторін, у березні цього року надавав їм термін для примирення, проте вони не помирилися.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 908 гривень судового збору.

На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України, суд-

ухвалив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , укладений 12 серпня 2000 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1452.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 908 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 07.06.2021 року.

Суддя: