Справа № 595/969/20
Провадження 2/595/19/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

його представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про реальний розподіл нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_4 про реальний розподіл нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 січня 2020 року за ним було визнано право власності на Ѕ частину спадкового майна, що залишилося після смерті сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на ј частину квартири АДРЕСА_1 . 27 лютого 2020 року за ним зареєстровано право власності на ј частину спірної квартири, просив провести реальний розподіл нерухомого майна.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача син ОСОБА_5 . Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 січня 2020 року за ним визнано право власності на Ѕ частину спадкового майна, що залишилося після смерті сина, а саме ј частина квартири АДРЕСА_1 . 27 лютого 2020 року ОСОБА_1 зареєстрував право власності на ј частину квартири. Просила провести реальний розподіл майна.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 позов не визнала, суду пояснила, що провести виділ в натурі ј частини квартири АДРЕСА_1 неможливо, тому просила в позові відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником ј частини квартири АДРЕСА_1 ,на підставі рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 20.01.2020 року. Співвласником ѕ частин квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 .

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

При вирішенні питання про реальний поділ будинку суд виходить з роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року, де зазначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійними виходом (квартиру).

Крім того, постанова містить роз`яснення, що виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до висновку №1044/20-22 від 06.11.2020 року дійсна (ринкова) вартість нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , станом на день проведення обстеження, визначена порівняльним підходом, становить (з заокругленням) - 687020 гривень. Площа приміщень квартири АДРЕСА_1 , згідно належної ОСОБА_1 ј частки від загальної площі становить 15,4 м2, що менше ніж передбачено вимогами нормативних документів - 30м2 для влаштування на ній однокімнатної ізольованої квартири, на даній площі неможливо виділити приміщення, які передбачено п. 2.22, 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», а тому, зважаючи на відповідну частці площу, виконати поділ у відповідності до вимог нормативних документів, а саме ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», не вбачається за можливе.

Враховуючи, що технічна можливість переобладнати приміщення квартири АДРЕСА_1 у дві ізольовані квартири відсутня, а вимога про матеріальну компенсацію вартості частки позивачем не заявлена, в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати у справі підлягають віднесенню на позивача, оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про реальний розподіл нерухомого майна відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного тексту рішення 01 лютого 2021 року.

Суддя: В. Б. Федорончук