УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

Справа № 495/3090/20

Номер провадження 2-з/495/79/2021

07 червня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської Савицький С.І., вивчивши заяву ОСОБА_1 від 05.04.2021 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, Громадське об`єднання громадян «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, Громадське об`єднання громадян «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта в порядку спадкування. В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта будівництва «1У», розташованого за адресою: комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1 вартістю 469 216 гривень.

04.06.2021 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом: 1) зобов`язати Шабівську сільську раду, адреса: АДРЕСА_2 , забезпечити збереження та цілісність конструкцій, майна, обладнання та матеріалів споруди літ. «1У», що складається з ряду будівельних елементів (деталей) та розташована за адресою: комплекс будівель та споруд № НОМЕР_1 , Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області шляхом заборони проводити будь-які будівельні роботи, пов`язані з реконструкцією, перебудовою та забудовою, переобладнанням та передачі матеріалів , обладнання, конструкцій, які були використані в процесі будівництва об`єкта будівництва іншим особам; 2) зобов`язати третю особу ОСОБА_2 », адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 (голова правління ОСОБА_3 ), не вчиняти дії щодо подальшої експлуатації, передачі у користування членам ГОГ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та іншими особами споруди під літерою «1У», загальною площею 72,60 кв.м., що складається з 4 житлових кімнат, загальною площею 39,2 кв.м., та нежитлові приміщення загальною площею 33,40 кв.м., яка розташована за адресою: комплекс будівель та споруд № НОМЕР_1 , Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області.

ОСОБА_1 обґрунтовує подану заяву тим, що предметом позову є саме будівельні матеріали, обладнання, конструкції які були використані в процесі будівництва нерухомого об`єкта літ. «1У». Відповідно до висновку судово-технічної експертизи № 014/2017 від 20.12.2017 року, знос матеріалів, обладнання, конструкцій на момент проведення експертизи склав 148000 грн. Враховуючи те, що експлуатація будинку відпочинку «1У» адміністрацією ГОГ «Медик» продовжується, загроза знищення або порушення цілісності конструкцій, обладнання та матеріалів споруди під літ. «1У», значно перевищила вказану в експертизі суму. У позивача відсутня будь-яка можливість мати доступ до будівельних матеріалів, конструкцій, обладнання та слідкувати за їх збереженням. На думку позивача спів мірним забезпечення позову, який належить застосувати, є заборона вчиняти певні дії та встановлення обов`язку вчинити певні дії.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, отже заява позивача про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заявника наявними доказами, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 1 ст.151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 наведеної вище постанови Пленуму, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, цивільно-процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати та обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення та його обґрунтування, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У відповідності до положень статей 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову. В даному випадку суд не вбачає обґрунтовані доводи необхідності передання спірного майна на зберігання Шабівській сільській раді та заборону вчиняти дії щодо спірного майна.

Дослідивши доводи позивача щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про їх недоведеність, оскільки позивачем не надано достовірних жодних доказів щодо наміру правління ГОГ «Медик» вчиняти будь-які дії відносно спірного рухомого майна, які б могли затруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення. Заявником також не доведено яким чином вжиття заходів щодо забезпечення позову у обраний ним спосіб може попередити невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

На підставі викладеного керуючись ч.3 ст. 150 ЦПК України, суд встановив, що заявником необґрунтовано та не доведена співмірність заявленого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Також, всупереч вищевказаним положенням ЦПК України заявником не обґрунтовано та не доведено, яким чином невжиття такого виду забезпечення позову про який просить заявник, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Наведені заявником підстави для забезпечення позову є формальними припущеннями.

Також, по справі не надані докази відсутності підстав для пропозиції зустрічного забезпечення по заяві про забезпечення позову. Натомість, у разі вжиття заходів забезпечення позову та зобов`язання Шабівської сільської ради забезпечити збереження спірного майна, сільська рада повинна бути понести певні матеріальні затрати, тому заходи зустрічного забезпечення позову в даному випадку суд вважає обов`язковими.

Таким чином, суд дослідивши матеріали заяви вважає вимоги заяви про забезпечення позову такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.149-154, 247, 258, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Білгород-Дністровська районна державна адміністрація, Громадське об`єднання громадян «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об`єкта в порядку спадкування - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.І. Савицький