Ухвала

24 травня 2021 року

м. Київ

справа № 2610/27695/2012

провадження № 61-16838св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зубик Олег Іванович, правонаступником якого є відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів),

заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи клопотання ОСОБА_1 про: розгляд справи у режимі відеоконференції; клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів; клопотання ОСОБА_2 про визнання дій ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та притягнення його до відповідальності в порядку пункту 2 частини першої статті 148 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року в складі судді Осаулова А. А. та постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року в складі колегії суддів: Лівінського С. В., Березовенко Р. В., Нежури В. А.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.

У касаційній скарзі міститься клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції, в якому ОСОБА_1 просить відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України судові засідання проводити у режимі відеоконференції.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (CASE ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, рішення від 21 жовтня 2010 року).

Згідно частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що попередній розгляд справи у суді касаційної інстанції проводиться без повідомлення учасників справи. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

03 березня 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 від 01 березня 2021 року про долучення доказів на підтвердження того, що він не відноситься до незайнятих (непрацюючих) осіб.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V Перегляд судових рішень ЦПК України.

Згідно частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про прийняття нових доказів на стадії перегляду справи у суді касаційної інстанції. Тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

У письмових міркуваннях ОСОБА_2 , які надійшли до суду 28 грудня 2020 року, міститься клопотання про визнання дій ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та притягнення його до відповідальності в порядку пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України. Клопотання мотивоване тим, що боржник зловживає процесуальними правами, оскільки подає скарги ідентичного змісту, які мають той самий предмет й ту саму підставу.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (частина перша статті 143 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

У зазначеному клопотанні ОСОБА_2 відсутнє обґрунтування необхідності стягнення штрафу з ОСОБА_1 . Подання скарги в порядку, передбаченому Розділом VII ЦПК України не є зловживанням процесуальними правами. Тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 7, 260, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у режимі відеоконференції.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів від 01 березня 2021 року.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про визнання дій ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та притягнення його до відповідальності в порядку пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук