Справа № 369/7007/21
Провадження №2-з/369/38/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИЛА:

25 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Вказує, що 10 серпня 2019 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між Позивачем - ОСОБА_1 та Відповідачем - ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис за №1188. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Незабаром після реєстрації шлюбу подружжям було придбано транспортний засіб FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 , який було придбано більшою мірою за грошові кошти позивача, адже з моменту реєстрації шлюбу минуло лише півтора місці і спільною працею подружжя не встигло надбати таку кількість коштів. Проте, вказаний транспортний засіб на підставі договору купівлі-продажу №7768/19/000553 від 29 жовтня 2019 року було зареєстровано на відповідача, ОСОБА_2 , що підтверджується листом №31/597аз від 27 квітня 2021 року на адвокатський запит №220 від 16 квітня 2021 року.

ОСОБА_1 наголошує у своїй заяві, що Відповідач під час шлюбних відносин підтверджував факт того, що титульним власником транспортного засобу FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 є позивач - ОСОБА_1 , проте з моменту припинення шлюбних відносин між подружжям, відповідач відібрав у позивача ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 , не даючи можливості їй користуватись автомобілем. Більше того, відповідач умисно зазначив про те, що буде в буквальному сенсі «вбивати» транспортний засіб, користуватись ним у службі таксі, щоб позивач його ні в якому випадку не отримала.

Також заявниця зазначає, що направляла відповідачеві звернення з проханням розпорядитись транспортним засобом, надати їй можливість користуватись автомобілем та передати ключі, що підтверджується копією документу від 21 квітня 2021 року. Проте відповідач повністю проігнорував звернення позивача, хоча такі звернення було ним отримано відповідно до витягу відстеження відправлення AT «Укрпошта» №234.

ОСОБА_1 вказує, що на одному із інтернет-майданчиків для продажу транспортних засобів AUTO.RIA позивач побачила оголошення про продаж її транспортного засобу FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 за посиланням https://auto.ria.com/uk/auto ford focus 29974280.html.

Так, наразі в Києво-Святошинському районному суді Київської області на розгляді перебуває справа 369/5249/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У зв`язку із викладеним, враховуючи докази, отримані у відповідь на адвокатський запит, враховуючи розміщення позивачем оголошення про продаж транспортного засобу FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 , на думку заявниці беззаперечним фактом є те, що ОСОБА_2 , відчужує майно, щоб вивести його із переліку спільного майна, що підлягає поділу, та з метою перешкодити позивачеві визнати транспортний засіб особистою власністю.

Вказує, що невжиття заходу забезпечення позову може призвести до того, що рішення у даній справі неможливо буде виконати, а саме повернути до первісного стану, оскільки майно вже виставлене на продаж і відповідач може в будь-який час відчужити зазначене майно третім особам, тобто загроза відчуження є реальною, що підтверджує Факт наявності оголошення про продаж автомобіля.

Таким чином невжиття заходів забезпечення позову призведе до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист та унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

На підставі вище наведеного ОСОБА_1 просила суд, накласти арешт на Транспортний засіб FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 , право власності зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 7768/19/000553 від 29 жовтня 2019 року.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, невжиття заходу забезпечення позову може призвести до відчуження спірних об`єктів нерухомості будь-яким способом, не забороненим законом, що у разі задоволення позову призведе до нових спорів між особами, за якими буде зареєстровано право власності на спірні об`єкти нерухомого майна, та позивачем, а також можливим порушенням їх прав як законних набувачів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Дослідивши письмові матеріали справи, та враховуючи, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві позивача, а саме арешт майна, є співмірним із заявленими позовними вимогами, суддя вважає за доцільне вжити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту: Транспортний засіб FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 , право власності зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 7768/19/000553 від 29 жовтня 2019 року.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на Транспортний засіб FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 , право власності зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 7768/19/000553 від 29 жовтня 2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Київського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно із вимогами частини четвертої статті 152 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: Фінагеєва І.О.