Справа № 471/576/20
Провадження №2/471/27/21
Номер рядка звіту 22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2021 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді - Гукової І.Б.,

за участю секретаря - Кравченко Л.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - Петренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/576/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до приватного сільськогосподарського товариства «Агрофірма «Надія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ надання адміністративних послуг і державної реєстрації Братської селищної ради Братського району Миколаївської області, про визнання договору оренди недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Приватного сільськогосподарського товариства «Агрофірма «Надія» про визнання договорів оренди землі недійсними.

Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві приватної власності належать дві земельні ділянки площею 9,43 га та 0,24 га, розташовані на території Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області, для ведення товарного-сільськогосподарського виробництва. Вказані земельні ділянки він за усною домовленістю передав у користування ОСОБА_3 у домовленістю про те, що у земельні ділянки будуть повернуті за його вимогою. ОСОБА_3 сплачував орендну плату. В червні 2020 року він звернувся до останнього за поверненням вказаних земельних ділянок, однак з`ясувалося, що 13.04.2012 року було зареєстровано договір оренди землі терміном на 10 років між ним та ПСП «Агрофірма «Надія». Оскільки договори оренди він не підписував, а ОСОБА_3 відмовляється добровільно повернути земельні ділянки, позивач вимушений звернутися із вказаним позовом про визнання договорів недійсними.

19 квітня 2021 року позивачем було уточнено позовні вимоги та він просив-скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 21 лютого 2011 року укладеного між ОСОБА_2 та ПСП «Агрофірма «Надія», який зареєстровано у відділі Держкомзему у Братському районі 13 квітня 2012 року за № 02307.

Під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та зазначив, що проведеною почеркознавчою експертизою було встановлено, що підпис в графі «Орендодавець» виконаний за допомогою знакодрукуючого пристрою. Наявність запису про реєстрацію договору порушує права власності позивача на земельну ділянку, тому він просить суд скасувати державну реєстрацію договору оренди землі.

Представник відповідача позов не визнала, зазначила, що про наявність договору позивач був обізнаний, оскільки отримував орендну плату, та протягом тривалого часу не висловлював заперечень щодо використання відповідачем земельної ділянки. Крім цього, висновок експерта не дає чітку відповідь на запитання, які були поставлені в ухвалі суду про проведення експертизи, а саме не надано відповідь чи підписував договір особисто « ОСОБА_2 », тому однозначно стверджувати, що договір не підписано не можна, з підстав викладеного просила відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі є Закон України "Про оренду землі".

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з нормами ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст. 15 ЗУ "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Зазначені висновки викладені у Постанові ВП ВС від 16.06.2020 року у справі № 145/2047/16-ц.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від серії ІІ-МК № 032902 від 06.03.2003 року ОСОБА_2 є власником земельних ділянок площею 9,43 га та 0,24 га кадастровий номер :04:000:0106.

21 лютого 2011 року між ОСОБА_2 та ПСП «Агрофірма «Надія» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,43 га термін дії якого становить 10 років. Договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Братському районі 13 квітня 2012 року за № 02307.

Як вбачається з висновку експерта № СЕ-19/115-21/75-ПЧ від 15.02.2021 року за результатами почеркознавчої експертизи проведеної за ухвалою суду від 24.11.2020 року питання «Чи виконано підпис в графі «Орендодавець» не вирішувалося, у зв`язку з тим, що «зображення підписів у графах «Орендодавець» в трьох екземплярах договорів оренди землі від 21.02.2011 року, укладених між ОСОБА_2 та ПСП «Агрофірма «Надія» в особі директора Палінчака В.П. нанесені за допомогою знакодрукуючого пристрою (знакодрукуючих пристороїв) зі струменевим способом нанесення зображень.

Таким чином, враховуючи висновки експертизи суд приходить висновку, що вказаний договір є неукладеним.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Єдиною підставою для користування відповідачем земельною ділянкою є наявність реєстраційного запису про реєстрацію договору оренди землі від 21.02.2011 року.

Таким чином, враховуючи те, що договір оренди землі від 21.02.2011 року не був укладений власником земельної ділянки, тому вчинений реєстраційний запис про його реєстрацію № 02307 від 13.04.2012 року необхідно скасувати, а позовні вимоги задовольнити.

З відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, понесені при сплаті судового збору та за проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до приватного сільськогосподарського товариства «Агрофірма «Надія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ надання адміністративних послуг і державної реєстрації Братської селищної ради Братського району Миколаївської області, про визнання договору оренди недійсним - задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 21.02.2011 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПСПА "Надія", який зареєстровано у відділі Держкомзему у Братському районі 13.04.2012 року за № 02307.

Стягнути з приватного сільськогосподарського товариства «Агрофірма «Надія» на користь ОСОБА_2 витрати понесені при сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок ) гривень 80 коп.

Стягнути з приватного сільськогосподарського товариства «Агрофірма «Надія» на користь ОСОБА_2 витрати понесені за проведення експертизи у розмірі 900 (дев`ятсот ) гривень 48 коп.

Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - приватне сільськогосподарське товариства «Агрофірма «Надія», місце занходження: с. Сергіївка Братського району Миколаївської області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ надання адміністративних послуг і державної реєстрації Братської селищної ради Братського району Миколаївської області, місце знаходження: вул. Миру, 104, смт. Братське Братського району Миколаївської області, .

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Братський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08.06.2021 року.

СуддяІ.Б. Гукова