П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року місто Київ

справа № 165/1795/19

апеляційне провадження № 22-ц/824/5552/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

за участю секретаря судового засідання: Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва у складі судді Арапіної Н.Є. від 17 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: адвокатське об`єднання "Ліга Справедливості", товариство з обмеженою відповідальністю "Об`єднання адвокатів юристів "Ліга Справедливості", про стягнення заборгованості за договором про надання адвокатських послуг,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання адвокатських послуг, посилаючись на те, що 25 лютого 2016 року між АО "Ліга Справедливості" та ОСОБА_2 укладено договір про надання адвокатських послуг № 25/02-16-1, відповідно до умов якого адвокатське об`єднання зобов`язалося надати ОСОБА_2 комплекс юридичних послуг, а відповідач оплатити їх вартість.

ОСОБА_2 не виконав умови договору належним чином, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка з урахуванням інфляційних втрат та пені становить 18 546 грн. 25 коп.

12 березня 2018 року АО "Ліга Справедливості" відступило право вимоги за Договором № 25/02-16-1 від 25 лютого 2016 року ТОВ "Перша всеукраїнська незалежна адвокатська компанія "Ліга Справедливості".

2 квітня 2018 року ТОВ "Перша всеукраїнська незалежна адвокатська компанія "Ліга Справедливості" відступило право вимоги за вказаним договором ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що відповідач відмовляється від оплати наданих юридичних послуг, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 18 546 грн. 25 коп. та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлена про розгляд справи позивач повторно не з`явилася в судове засідання, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, а тому відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржниця зазначає, що в судове засідання, призначене на 17 грудня 2020 року вона не з`явилася у зв`язку з хворобою чоловіка, про що повідомила суд. Також у клопотанні вона просила закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті, що фактично свідчить про вимогу провести розгляд справи у її відсутність, а тому підстави для залишення позову без розгляду були відсутні.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиви на апеляційну скаргу учасники справи не подали.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2019 року прийнято до провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: АО "Ліга Справедливості", ТОВ "Об`єднання адвокатів юристів "Ліга Справедливості", про стягнення заборгованості за договором про надання адвокатських послуг.

Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 7 вересня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті на 2 листопада 2020 року на 11 годину 00 хвилин (а.с.162).

В судове засідання, призначене на 2 листопада 2020 року о 11 годині 00 хвилин, позивач, будучи повідомленою належним чином, не з`явилася (а.с. 163, 171В).

16 грудня 2020 року ОСОБА_1 направила на адресу суду клопотання про неможливість участі в судовому засіданні у зв`язку з хворобою чоловіка. Просила закрити підготовче засідання та повідомити її про дату наступного судового засідання.

В судове засідання, призначене на 17 грудня 2020 року о 10 годині 45 хвилин, позивач, будучи повідомленою належним чином, повторно не з`явилася.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами 1, 2 статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналізуючи зміст зазначених норм процесуального закону, слід дійти висновку, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є

одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 6 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі "Цихановський проти України" національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції встановивши, що позивач будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи в суді першої інстанції не з`явилася у судові засідання, призначені на 2 листопада 2020 року та 17 грудня 2020 року, і не надіслала заяви до суду про розгляд справи за її відсутністю, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду, правильно застосувавши положення статті 257 ЦПК України. Разом з тим, законних підстав для відкладення розгляду справи суд першої інстанції не мав.

Доводи апеляційної скарги про те, що надіслане позивачкою клопотання про неможливість участі у судовому засіданні у зв`язку з короновірусною хворобою чоловіка, містило вимогу про розгляд питання щодо закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду без її присутності, є необґрунтованими, оскільки підготовче судове засідання було закрито ще 7 вересня 2020 року (а.с. 162).

З урахуванням вищевказаного спростовуються твердження скаржниці про те, що суд першої інстанції міг провести судове засідання без її участі. Крім того, це суперечить положенням пункту 2 частини 1 статті 257 ЦПК України, яка містить імперативний припис про залишення позову без розгляду у разі повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого позивача. Винятком із цього правила є подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, однак матеріали справи не містять доказів подання позивачем саме такої заяви.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 6 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 7 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц; від 7 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19.

Апеляційна скарга не містить обґрунтованих посилань на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а фактично зводиться до незгоди позивачки із ухваленим судовими рішеннями, законність та обґрунтованість якого доводами апеляційної скарги не спростована.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування ухвали і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 травня 2021 року.

Головуючий

Судді: