СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/4862/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., ознайомившись із позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів» (01001, м.Київ, вул. Володимирська, 5Б) до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03148, м. Київ вул.Гната Юри, 9), Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (08001, Київська обл., смт. Макарів, вул. Дмитрія Ростовського, 26), третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про зняття арештів з майна,

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «Світ Фінансів» Демченко О.В. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом в якому просить припинити (зняти) обтяження із земельної ділянки площею 0,4999 га, за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Забуянська сільська рада, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) № :05:003:0133 та належить на праві власності ОСОБА_2 , іпотекодержателем якого є ТОВ «Світ Фінансів», за номером № 8529246 від 25.02.2014 та припинити (зняти) обтяження із земельної ділянки площею 0,5000 га, за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Забуянська сільська рада, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) № :05:003:0148 та належить на праві власності ОСОБА_2 , іпотекодержателем якого є ТОВ «Світ Фінансів», за номером № 8559806 від 25.02.2014.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз`яснено в п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що визначення критерію підсудності зазначеної категорії позовів, а саме: позовів, що виникають з приводу нерухомого майна є значно ширшим, ніж критерій позовів, де предметом спору є нерухоме майно або дії сторін щодо нерухомого майна, а також позови, де нерухоме майно є об`єктом, а не предметом спірних правовідносин, у зв`язку з чим в разі звуження визначеного частиною першою статті 114 ЦПК критерію віднесення позовів до виключної підсудності шляхом обмеження його визначенням лише предмета (об`єкта) позову втрачається сама можливість чіткого застосування зазначеної частини статті 114 ЦПК та виникають умови для порушення встановлених законом правил виключної підсудності за позовами, що виникають з приводу нерухомого майна.

Як вбачається із матеріалів справи земельні ділянки з яких просить зняти арешт позивач, розташовані за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Забуянська сільська рада.

Враховуючи обставини, на які посилається позивач, та вищевикладені процесуальні та правозастосовні норми, позов необхідно направити до суду за місцем знаходження земельних ділянок, тобто до Макарівського районного суду Київської області (Фрунзе, Макарів, Київська обл., 08000).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 30, 31,32, 260, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів» до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_1 про зняття арештів з майна направити за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області (Фрунзе, Макарів, Київська обл., 08000).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Учасники справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Петренко