328/107/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Погрібна О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення матеріальної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», в якій просить визнати незаконною бездіяльність АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», в частині відмови в наданні позивачу якісних послуг по газопостачанню у відповідності із вимогами договору про надання населенню послуг з газопостачання №4132380 від 09.06.2015 року; зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» виконувати взяті на себе зобов`язання згідно з договором про надання населенню послуг з газопостачання № 4132380 від 09.06.2015 року; зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» оприлюднити графік проведення щорічного планового технічного обслуговування, у відповідності до п. 30 (2, 3) договору про надання населенню послуг з газопостачання № 4132380 від 09.06.2015 року; стягнути із АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» завдану матеріальну шкоду внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків, в розмірі 423,63 грн.

Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 18.01.2021 зазначена позовна заява була залишена без руху та позивачу запропоновано протягом п`яти днів, з дня отримання ухвали, усунути зазначені недоліки в ухвалі суду, а саме: позивачу необхідно було визначитись з колом відповідачів у справі, зазначити їх повне найменування та місцезнаходження, а також конкретизувати позовні вимоги, зазначивши, ким, яким чином та в який проміжок часу порушено його права із зазначенням доказів на підтвердження вказаних обставин, зазначити перелік доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та надати копії позовної заяви разом із доданими матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з резолютивною частини ухвали судді про залишення позовної заяви без руху від 18.01.2021, позивач був попереджений, що у разі невиконання вимог ухвали суду заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Зазначену ухвалу позивач, відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, отримав 22.01.2021, тобто строк для усунення недоліків сплив 27.02.2021.

29 січня 2020 року позивач, із пропуском встановленого в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 18.01.2021 строку, надав до канцелярії суду два примірника позовної заяви (уточненої), а також ксерокопії документів, - попереджень від 29.04.2014 та 08.04.2016, а також бланк повідомлення.

Ознайомившись із матеріалами позову від 29 січня 2021 року, приходжу до наступного висновку.

Прохальна частина позову від 29.01.2021, всупереч вимогам п.п.4,5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, не конкретизована, не викладено обставин та відсутнє посилання на конкретні докази того, в який спосіб відповідач вже порушив, не визнав, чи оспорює права позивача, як споживача послуг з газопостачання, які ним йому надаються.

В прохальній частині позову позивач ставить питання про визнання незаконною бездіяльності відповідача щодо відмови в наданні йому якісних послуг по газопостачанню у відповідності із пунктами 10, 14, 27 (2-4), 30 (2,3, 17, 20, 21), 31 (4, 7) договору про надання населенню послуг з газопостачання № 4132380 від 09.06.2015 року, проте не зазначає, які саме послуги по газопостачанню відповідно до договору про надання населенню послуг з газопостачання №4132380 від 09.06.2015 року були надані йому неякісно або не були надані взагалі та за який проміжок часу (щодо кожної конкретно визначеної неякісної послуги, із посланням на відповідні докази ненадання або неякісного надання).

Лише вказівка позивача в прохальній частині позову на порушення відповідачем, на його думку, пунктів договору про надання населенню послуг з газопостачання №4132380 від 09.06.2015 року, без розкриття в описовій та прохальній частинах позову змісту порушень щодо кожного із пунктів вищевказаного договору №4132380 від 09.06.2015 (на порушення яких він посилається в прохальній частині позову) не дозволяє з однозначною впевненістю розуміти зміст позовних вимог, створює варіативність в їх тлумаченні, а тому викладення в п.1 позову вимоги про визнання незаконною бездіяльності відповідача в редакції позовної заяви від 29.01.2020, без конкретизації зазначеної вимоги, не може вважатися виконанням вимог ухвали судді від 18.01.2021 про усунення недоліків позовної заяви.

Зазначена в п.2 прохальної частини позовна вимога про зобов`язання відповідача виконувати взяті на себе зобов`язання згідно пунктів 10, 14, 27 (2-4), 30 (2,3, 17, 20, 21), 31 (4, 7) договору про надання населенню послуг з газопостачання № 4132380 від 09.06.2015 року також не конкретизована, оскільки стосується майбутніх, можливих дій відповідача, не містить часового проміжку та переліку дій, які повинні бути виконані відповідачем, з урахуванням того, що згідно з вимогами ЦК та ЦПК України суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, не вирішує вимоги, що стосуються подій, які можуть виникнути в майбутньому.

Крім того, позивачем всупереч вимогам ухвали судді від 18.01.2021 про усунення недоліків позовної заяви, не надано та не зазначено жодного доказу щодо встановлення (зокрема, в судовому порядку із наданням копії відповідного судового рішення) незаконності відключення його будинку АДРЕСА_1 у 2015 році; доказів того, що «Типовий договір про надання послуг від 17.02.2006 року» був пролонгований в 2015 році та не надає копії примірника зазначеного договору.

Клопотань про витребування доказів згідно з вимогами ст.84 ЦПК України позивачем також не надано.

Також слід зазначити, що позивач ОСОБА_1 , надавши позовну заяву в редакції від 29.01.2020, посилається на ст.24 Закону України «Про захист прав споживачів».

Із п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція - зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Натомість, у позовній заяві позивачем належним чином не обґрунтовано з посиланнями на конкретні положення законодавства у сфері захисту прав споживачів, що у даному випадку були порушені саме його права як споживача і яким чином суд має поновити порушені, на думку позивача, права відповідно до положень статті 16 ЦК України.

Також, в порушення ч.ч. 1, 5 ст. 177, ст. 95 ЦПК України, додані до позовної заяви від 29.01.2021 копії письмових доказів не засвідчені взагалі. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Додержання процесуальної форми, змісту та порядку подання позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач у встановлений судом строк не виконає всі перелічені в статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, оскільки суддя позбавлена права повторного залишення позовної заяви без руху та з огляду на звернення позивача до суду із заявою, яка не відповідає ч. 1 ст. 177 ЦПК України, наявні підстави для повернення заяви позивачу у порядку ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення матеріальної шкоди- вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду області через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: