провадження № 22-ц/824/2480/2021 суддя-доповідач у ІІ Інстанції - Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Олійника В.І., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у розмірі 1 404 000 грн., 3 % річних у розмірі 55 044 грн. 50 коп., а всього 1 455 582 грн. 50 коп.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року призначено у справі судову технічну експертизу.

Перед експертами поставлено наступні запитання:

1. Чи однаковий хімічний склад та колір паст кулькових ручок, якими вчинені рукописні тексти, /підписи, фрагменти текстів/:

- у розписках від 01 березня 2009 року та 15 травня 2010 року, виконаних ОСОБА_1 ;

- вимогах ОСОБА_3 від 01 листопада 2017 року та 02 квітня 2018 року з розпискою ОСОБА_1 про отримання;

- заявах ОСОБА_3 від 20 грудня 2014 року та 03 травня 2018 року про отримання ОСОБА_1 коштів?

2. Чи однаковий сторонній вплив агресивних середовищ на рукописні тексти / підписи, фрагменти /:

- у розписках від 01 березня 2009 року та 15 травня 2010 року, виконаних ОСОБА_1 ;

- вимогах ОСОБА_3 від 01 листопада 2017 року та 02 квітня 2018 року з розпискою ОСОБА_1 про отримання;

- заявах ОСОБА_3 від 20 грудня 2014 року та 03 травня 2018 року про отримання ОСОБА_1 коштів, зі зміною їх морфологічних та фізико-хімічних характеристик?

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що запитання до експерта, з яких він повинен надати суду висновок, є помилковими та необґрунтованими і не входять до предмету доказування у справі. Незалежно від відповіді чи висновків експерта, вони не матимуть істотного значення для вирішення даної справи. Справа стосується спору про стягнення заборгованості за договором позики. Спірні відносини регулюються нормами ЦК України. Розписка позичальника є основним доказом у справах даної категорії. Вимог щодо кольору чорнил, хімічного складу чорнил та технічних характеристик паперу, на якому виготовляється розписка позичальника, діючим законодавством не передбачено, а тому ці обставини не входять до предмету доказування та не мають жодного відношення до спору сторін. Факультативною обставиною, яка повинна або може бути встановлена у справах про стягнення заборгованості за договорами позики, це давність складання розписки позичальника та складання її саме позичальником. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та предмету спору не усунув зайві обставини та призначив експертизу з питань, які не відносяться до справи, не мають істотного значення, а лише затягують розгляд справи по суті.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_4 зазначає, що візуальним оглядом оригіналів розписок виявлені обґрунтовані підозри, що вони складені одномоментно і набагато пізніше вказаних в них дат, про що свідчить вчинення рукописних текстів пастою кулькової ручки одного кольору. Висновками експертизи буде встановлено, що всі документи складені не раніше 03 травня 2018 року, тобто, у період перебування відповідача у шлюбі з ОСОБА_4 і договір позики, яким є самі розписки, укладений у порушення ст. 65 СК України. Заявлення позову ОСОБА_3 у період судових процесів між подружжям ОСОБА_1 щодо розірвання шлюбу та поділу майна свідчить про намагання відповідача шляхом штучного створення неіснуючих майнових правовідносин між позивачем та відповідачем вивести спільне майно подружжя зі спільної сумісної власності. Подання апеляційної скарги не позивачем свідчить про зацікавленість у позитивному розгляді справи саме відповідача. При постановленні оскаржуваної ухвали суд не виходив за межі позовних вимог та предмету спору.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд першої інстанції керувався ст. 43, 64, 103, 104 ЦПК України.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся з позовом та вказує на те, що ОСОБА_1 отримав у нього в борг кошти на загальну суму 65 000 доларів США для будівництва будинку в смт. Гостомель Київської області. Проте, відповідач повернув лише 5 000 доларів США, а решту коштів до цього часу не повернув, мотивуючи тим, що на даний час не має можливості.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За клопотанням третьої особи ОСОБА_4 суд призначив у справі судову технічну експертизу. В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що для повного та правильного з`ясування обставин справи необхідні спеціальні знання у сфері, іншій ніж право, а сторонами не надані відповідні висновки експертів з цього питання.

Проте, призначаючи експертизу, суд першої інстанції не звернув увагу, що висновки по питаннях, які поставлені перед експертом, не мають значення для розгляду даної справи, оскільки предметом спору є стягнення заборгованості за договором позики. Предметом доказування у справі є істотні умови договору позики.

Так, у відповідності до вимог ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, розглядаючи зазначений позов, суд мав би встановити чи передавалися кошти в якості позики, дату їх отримання від позивача відповідачу, якщо таке відбулось, їх кількість, дату, в яку відповідач зобов`язаний повернути кошти, тощо.

За таких обставин, незалежно від отриманих відповідей на поставлені судом перед експертом питання, висновки зазначеної експертизи не будуть мати правового значення для вирішення справи, а відтак, підстав для її призначення не було.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув в результаті чого постановив помилкову ухвалу.

Враховуючи зазначене, ухвала суду першої інстанції у силу вимог ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 ,задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про призначення експертизи відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 22 січня 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Олійник В.І.

Яворський М.А.