Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2021 Справа №607/4177/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

за участі позивачки - ОСОБА_1 та її представника - адвоката Боднар Ольги Володимирівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить стягнути із відповідача додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 20700 гривень на ортодонтичне лікування (встановлення брекет-системи, зняття брекетів і встановлення ретенційного апарату), а також 12000 гривень на щомісячні візити до лікаря. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 28 травня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірваний 20 жовтня 2009 року. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 , яка проживає разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що батько дитини приймає участь в утриманні їх неповнолітньої дочки, щомісячно сплачуючи аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, які стягуються із нього на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 вересня 2009 року. Однак, на даний час склалися такі обставини, за яких щомісячних аліментів відповідача недостатньо для забезпечення потреб дитини. Зокрема, вона очікує понести витрати із ортодонтичного лікування доньки ОСОБА_3 . Відповідно до Довідки №1 від 09.09.2020 року, виданої лікарем стоматологом-ортодонтом Нечаєм Ю.В. та Медичної карти стоматологічного хворого №140, дитині встановлено діагноз: скученість зубів верхньої та нижньої щелепи, з лівої сторони змикання по І класу за Енгелем, з правої сторони змикання II класу за Енгелем, протрузія зубів верхньої та нижньої щелепи, неправильний прикус та диспазія сполучної тканини. Згідно рекомендацій п.16 Медичної карти стоматологічного хворого №140 дитині рекомендовано лікування і виправлення прикусу для усунення в подальшому ускладнень внаслідок неправильного прикусу: проблем з суглобом, стертості зубів, утруднень жування. Відповідно із довідкою №1 від 09 вересня 2020 року, виданої лікарем стоматологом-ортодонтом Нечаєм Ю.В., дитині рекомендовано ортодонтичне лікування, яке включає: фіксацію незнімного апарату для дестабілізації зубів на верхню щелепу (7000 гривень); фіксацію незнімної ортодонтичної апаратури (брекет-системи) на верхню та нижню шелепи (28000 гривень); повторні щомісячні візити (200-1000 гривень); в процесі лікування можливе видалення атипово розташованих восьмих зубів з місцевою анестезією (2000 гривень) 1 зуб; зняття брекетів і полірування зубів (1000 гривень); ретенційний апарат знімний або незнімний (3400 гривень). Тривалість лікування відповідно до заключення лікаря 24 місяці, вартість лікування становитиме 41 400 гривень, вартість необхідних щомісячних візити 200-1000 гривень. Так, позивачка вказує, що на даний час нею вже здійснено витрати на ортодонтичне лікування дочки, зокрема за зняття відбитка силіконового нею оплачено 250 гривень; за фіксацію незмінного апарату для дистилізації зубів на верхню щелепу - 7000 гривень, а також оплачено 600 гривень за послуги рентгенологічного центру «KAVO» і консультацію лікаря-ортодонта. З цих підстав, позивачка вважає, що вже понесла додаткові витрати на дитину та ще очікує понести такі витрати, які у своїй сукупності будуть становити: 20700 гривень - на ортодонтичне лікування (встановлення брекет-системи, зняття брекетів і встановлення ретенційного апарату), 12000 гривень - на щомісячні візити до лікаря, із розрахунку близько 500 гривень на кожен із двадцяти чотирьох місяців (прогнозована тривалість лікування). Також зазначає, у дитини також встановлено інші захворювання: підлітковий правобічний сколіоз І ступеня, двобічна плоскостопія І-ІІ ступеня, синдром вродженої дисплазії сполучної тканини, артралгії нез`ясованого генезу, міопічний астигматизм лівого ока, хвороба Шінца . Крім цього, вона ( ОСОБА_1 ) несе витрати на оплату курсів англійської мови для дочки, щомісячна вартість яких становить 992 гривень. У добровільному порядку відповідач відмовляється оплачувати такі додаткові витрати. Позивачка вважає, що обоє із батьків зобов`язані приймати однакову участь в утриманні дітей, а тому слід стягнути із відповідача ОСОБА_2 половину коштів на лікування доньки, які вона очікує понести, а саме: 20700 гривень на встановлення та зняття стоматологічної брекет-системи та 12000 гривень на щомісячні візити до лікаря. Також зазначає, що у зв`язку із проблемами із власним здоров`ям, а саме встановленими діагнозами: гегето-судинна дистонія по кардіальному типу, остеохондроз хребта, сколіоз грудного відділу хребта, тораколгія вертеброгенного ґенезу з стійким больовим синдромом, вона ( ОСОБА_1 ) змушення витрачати кошти і на власне лікування у фізіотерапевтичному відділенні та на купівлю ліків. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 березня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Відзиву на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 до суду не подавав.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Боднар О.В. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, не заперечила проти заочного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивачка не заперечила проти заочного вирішення справи.

Судом установлено:

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 13 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №2675.

20 жовтня 2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що складено актовий запис №601 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким видане свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03 вересня 2009 року, ухваленого у цивільній справі №2-5567/09 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2009 року до досягнення дитиною повноліття.

Як убачається із медичної карти стоматологічного хворого №140 у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено діагноз: скученість зубів верхньої та нижньої щелепи; змикання з лівої сторони по І класу за Енгелем, з правої сторони змикання II класу за Енгелем, протрузія зубів верхньої та нижньої щелепи, неправильний прикус. Перенесені та супутні захворювання - диспазія сполучної тканини.

Згідно Довідки №367 виданої 28 грудня 2020 року комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська міська стоматологічна поліклініка №1» Тернопільської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує ортодонтичного лікування.

Відповідно до довідки №1 від 09 вересня 2020 року, виданої фізичною особою-підприємцем лікарем-стоматологом Нечай Юрієм Володимировичем , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рекомендовано ортодонтичне лікування внаслідок неправильного прикусу, яке включає: фіксацію незнімного апарату для дестабілізації зубів на верхню щелепу (7000 гривень); фіксацію незнімної ортодонтичної апаратури (брекет-системи) на верхню та нижню шелепи (28000 гривень); повторні щомісячні візити (200-1000 гривень); в процесі лікування можливе видалення атипово розташованих восьмих зубів з місцевою анестезією (2000 гривень) 1 зуб; зняття брекетів і полірування зубів (1000 гривень); ретенційний апарат знімний або незнімний (3400 гривень). Тривалість лікування приблизно 24 місяці, вартість лікування 41400 гривень і повторні щомісячні візити вартістю 200-1000 гривень.

Як слідує із наявних у матеріалах справи копій товарних чеків від 08 вересня 2020 року та від 09 вересня 2020 року позивачкою оплачено за проведення ОСОБА_3 ортопантомограми та телерентгенограми у сумі 400 гривень, а також за консультацію 200 гривень.

Згідно довідки №2 виданої фізичною особою-підприємцем лікарем-стоматологом Нечай Юрієм Володимировичем , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розпочато ортодонтичне лікування внаслідок неправильного прикусу, оплачено матір`ю за зняття відбитка силіконового, вартістю 250 гривень; фіксацію незнімного апарату для дистилізації зубів на верхню щелепу (Апарат Хайрекс) вартістю 7000 гривень.

Відповідно до довідки №16 виданої 23 лютого 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Навчально-консалтингова компанія «Профі-Центр» ОСОБА_3 навчається на курсах англійської мови з 10 вересня 2020 року по даний час з щомісячною оплатою 992 гривень.

Як убачається із Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №7138 у ОСОБА_3 також встановлено наступні діагнози: підлітковий правобічний грудний сколіоз І ступеня, двобічна плоскостопія І-ІІ ступеня, Арталагії колінних суглобів, синдром вродженої дисплазії сполучної тканини, гіповітаміноз Д.

Згідно довідки про доходи №356 виданої 30 грудня 2020 року Тернопільським мистецьким фаховим коледжем ім. Соломії Крушельницької, ОСОБА_1 працює викладачем другої категорії у Тернопільському мистецькому фаховому коледжі ім. Соломії Крушельницької, розмір її заробітної плати з вересня 2020 року по грудень 2020 року становить 37708,18 гривень.

Також, як убачається із довідки №85 виданої 08 лютого 2021 року комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» у ОСОБА_1 встановлено діагноз: вегето-судинна дистонія по кардіальному типу, остеохондроз хребта, сколіоз грудного відділу хребта, тораколгія вертеброгенного ґенезу з стійким больовим синдромом.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Суд відзначає, що положення частини першої ст.185 Сімейного кодексу України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

При визначенні обсягу понесених позивачем витрат та можливості їх віднесення до додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, суд враховує, що витрати здійснюються позивачкою на оплату ортодонтичного лікування дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При визначенні розміру додаткових витрат, які підлягають стягненню із відповідача, суд враховує, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами заявлений розмір додаткових витрат у сумі 12000 гривень на щомісячні візити до лікаря. Згідно викладених у позовній заяві обставин, вказана сума визначена позивачкою виходячи із необхідності щомісячних візитів дитини до лікаря із розрахунку 500 гривень у місяць. При цьому, як убачається із довідки №1 від 09 вересня 2020 року, виданої фізичною особою-підприємцем лікарем-стоматологом Нечай Юрієм Володимировичем , лікування триватиме приблизно 24 місяці, вартість повторних щомісячних візитів становитиме 200-1000 гривень. Відтак, на даний час, позивачкою не здійснено витрат на щомісячні візити дитини до лікаря, а тому, суму витрат, які у майбутньому будуть понесені на такі візити встановити не можливо. Таким чином, вимога позивачки в частині стягнення із відповідача додаткових витрат у сумі 12000 гривень на щомісячні візити до лікаря пред`явлена передчасно та не підлягає задоволенню.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, керуючись ст. 185 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення додаткових витрат на дитину підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 20700 гривень.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 5, 89,141, 264, 265,268, 280-282, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 20700 (двадцять тисяч сімсот) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 908 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 07 червня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка