КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 761/20601/18

провадження № 22-ц/824/7974/2021

02 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

при секретарі Гайворонському В. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Синчанського Станіслава Олександровича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року у складі судді Осаулової А.А.,

встановив:

18.11.2020 старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчук К. П. звернувся до суду з поданням, в якому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань за рішенням суду.

В обґрунтування подання зазначив, що в Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 62545351 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва №761/20601/18 від 30.09.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «АХА Страхування» суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі - 248 663, 20 грн та судового збору - 3 730 грн.

Виконавче провадження відкрито 14.07.2020.

Копію постанови направлено боржнику для виконання за адресою, вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 .

Боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконує, не надає державному виконавцю будь-яких пояснень з приводу неможливості виконання виконавчого документа, не надано декларацію про майно та доходи.

01.10.2020 державним виконавцем на адресу боржника направлено виклик, який до цього часу не виконано, ОСОБА_1 не з`явився до державного виконавця, борг (чи його частину) не сплатив, відомості про свій майновий стан не надав.

Згідно листа Державної прикордонної служби України встановлено, що за період з 13.07.2020 по 24.09.2020 боржник перетинав державний кордон України, а саме: здійснив виїзд за межі України 25.07.2020 та здійснив в`їзд до України 02.08.2020, що свідчить про наявність у боржника грошових коштів.

Вважав, що такими своїми діями боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, не вчиняє жодних дій, спрямованих на його виконання, не зважаючи на реальні можливості виконати судове рішення (наявні грошові кошти), а тому є всі підстави для встановлення останньому обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року подання задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження щодо ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2019 в межах загальної суми боргу у розмірі 252 393,20 грн у виконавчому провадженні за № 62545351.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Синчанський С. О. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні подання відмовити.

Вважає, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначив, що матеріали справи не містять доказів того, що боржник був належним чином повідомлений про існування виконавчого провадження. Наявні в справі супровідні листи про надіслання боржникові копій постанов, в тому числі й про відкриття виконавчого провадження, жодним чином не можуть підтверджувати факт їх отримання боржником. Необізнаність боржника про наявність виконавчого провадження сама по собі виключає можливість ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Перебування боржника в період з 25.07.2020 по 02.08.2020 за кордоном не підтверджує наявність у останнього грошових коштів та про його ухилення від виконання судового рішення.

В цей період боржник разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_2 та двома їхніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в Туреччині на відпочинку.

За вказаний відпочинок, у відповідності до договору про надання інформаційно-консультаційних послуг та посередницьких послуг №5140860 від 02.07.2020, розрахункової квитанції №5140860, кошти сплачувала саме ОСОБА_2 , оскільки саме вона є утримувачем в їхній сім`ї, офіційно працевлаштована та заробляє кошти на утримання сім`ї та має право раз на рік разом з цивільним чоловіком та їхніми дітьми відпочити в Туреччині.

Боржник є тимчасово непрацюючим, займається доглядом за дітьми, фактично перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку.

Наявність у боржника частки в статутному капіталі ТОВ «ІММО Україна» та ТОВ «Маленька Сова» не доводить ухилення боржника від виконання судового рішення, оскільки ТОВ «Маленька Сова» з моменту державної реєстрації і по теперішній час господарської діяльності не вело та будь-яких доходів не отримувало, а ТОВ «ІММО Україна» у відповідності до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2020 рік, має мінусовий показник по фінансовому результату до оподаткування, прибуток у підприємства відсутній.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що необізнаність про наявність виконавчого провадження сама по собі виключає можливість ухилення боржником від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав вважати, що боржник вчиняє дії та/або бездіяльність, які свідчать про ухилення від виконання рішення чи роблять неможливим або ускладнюють його виконання.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Синчанський Д. І. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Савчук К. П. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник стягувача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Одночасно, відповідно до п. 5, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Судом встановлено, що 14.07.2020 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції ( м. Київ) Савчуком К. П. відкрито виконавче провадження №62545351 з виконання виконавчого листа №761/20601/18, виданого 30.09.2019 Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «АХА Страхування» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 248 663,20 грн та судовий збір -3 730 грн.

У відповідності до положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копію постанови про відкриття виконавчого провадження 17.07.2020 надіслано боржнику рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а тому в силу цього Закону він вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення.

За таких підстав доводи представника боржника про те, що адреса, яка була зазначена у виконавчому листі, була його тимчасовим місцем проживання, яке він в подальшому змінив, а тому останній не був повідомлений про існування виконавчого провадження є необґрунтованими.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «АХА страхування» до ОСОБА_1 про стягнення збитків було відкрито 19 липня 2018 року та 3 червня 2019 року ухвалено заочне рішення.

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року ( справа №761/20601/18) заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року залишено без задоволення.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

На обґрунтування доводів подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, державним виконавцем надано акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Воздвиженка ІТ», з якого вбачається, що 26 квітня 2019 року учасник ТОВ «Воздвиженка ІТ» ОСОБА_1 передав, а директор товариства ОСОБА_1 - прийняв до статутного капіталу наступне майно: Ѕ нежилих будівель та споруд, причал НОМЕР_1, загальною площею 392,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з їдальні, складів, трансформаторної, лебідочної, рятувальної станції, навісу, огорожі, вартістю 671 318 грн, що належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.11.2011 (а.с. 26-27).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.07.2020, ОСОБА_1 є засновником та керівником ТОВ «ІММО Україна» ( місцезнаходження: м. Київ, вул. Предславинська, 28), розмір внеску до статутного капіталу - 100 000 грн; співзасновником Споживчого кооперативу «Морський «Причал 194» ( м. Одеса, площа Ярморочна, причал 194), співзасновником ТОВ «Маленька Сова» ( АДРЕСА_3 ), розмір внеску до статутного капіталу - 750 000 грн (а.с. 45-49).

Повідомлення державного виконавця від 16.07.2020, надіслане ТОВ «Маленька Сова», а також ТОВ «ІММО Україна», співзасновником та керівником якого є боржник ОСОБА_1 , про надання відомостей, необхідних для розрахунку вартості частки боржника, було повернуто без вручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 53-55).

Виклик державного виконавця від 01.10.2020, який містив в собі зобов`язання ОСОБА_1 надати пояснення за фактом невиконання виконавчого документа, а також повідомити про заходи, які вживаються з метою його виконання, який було надіслано за місцем проживання боржника: АДРЕСА_4 ( адресою, яка також зазначена в апеляційній скарзі, як місце проживання боржника) залишився без виконання (а.с. 59-60).

З огляду на те, що у боржника було наявне майно, за рахунок якого він мав можливість виконати судове рішення, ухвалене в справі, провадження по якій було відкрито ще 19.07.2018, проте 26.04.2019 передав його до статутного капіталу ТОВ «Воздвиженка ІТ», директором якого він був, доводи останнього про відсутність грошових коштів, за рахунок яких було можливо виконати судове рішення є необґрунтованими.

Доводи ОСОБА_5 про те, що він не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, а утримувачем його сім`ї є цивільна дружина ОСОБА_2 , за рахунок якої він має можливість подорожувати за межі України, не підтверджені відповідними доказами.

Укладення договору на надання туристичних послуг з ОСОБА_2 , прізвище якої також зазначено в розрахунковій квитанції від 10.07.2020 на 44 000 грн, не є належними доказами на підтвердження вищевказаних обставин.

Боржником не надано доказів, що після того, як йому було відмовлено у праві виїзду за кордон на підставі оскаржуваної ухвали суду, він вчинив дії щодо виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, або доказів наявності об`єктивних причин, що унеможливлюють його виконання.

Натомість, матеріалами справи встановлено, що боржник не повідомляв про заходи, що вживаються ними з метою його виконання, не надав відомості про доходи та місце роботи, про майно та майнові права, не подав декларацію про свої доходи та майно, зокрема, про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, в тому числі ОСОБА_2 , з якою він проживає однією сім`єю, тобто не вчинив жодних дій, направлених на забезпечення виконання судового рішення.

Така поведінка боржника свідчить про факт ухилення його від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Тому апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги щодо відсутності ознак ухилення боржника від виконання рішення суду, оскільки ці доводи є непереконливими і спростовуються матеріалами справи.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд, на чому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, а тому має бути забезпечене державою.

Враховуючи наведені обставини справи, обсяг невиконаних зобов`язань, відсутність даних про реальні доходи та майно боржника, можливість погашення існуючого боргу за рахунок коштів, які боржником заплановано витратити на черговий відпочинок у Туреччині, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця про обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

З огляду на викладене, обмеження боржника у праві виїзду за межі України є тією крайньою мірою, яка змусить останнього виконати свої зобов`язання по виконанню судового рішення, яке фактично не виконується починаючи з моменту його ухвалення.

Відповідно до ч. 5 ст.441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

За наявності об`єктивних обставин боржник не позбавлений можливості звернутися до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Твердження боржника про незаконність постановленої судом ухвали є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до положень ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 369, 374, 375, 381-383 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Синчанського Станіслава Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 червня 2021 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк