Справа №461/7865/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю:

секретаря судового засідання Степанюк Ю.

представника позивача Ревера С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (, адреса: 79007, м.Львів, пл. Генерала Григоренка,3) про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 січня 2020 року інспектором патрульної поліції Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області Білинцем Р.Б. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Постановою Сколівського районного суду Львівської області у справі №453/50/20 від 31 березня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 грн. у користь держави та позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто в дохід держави 420,40 гривень судового збору. Дане рішення суду було оскаржено ОСОБА_2 . Постановою Львівського апеляційного суду від 14 травня 2020 року скасовано постанову Сколівського районного суду Львівської області від 31 березня 2020 року та закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Позивач стверджує, що в результаті незаконних дій Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, що свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження. Зважаючи на вказані обставини позивач зазначає, що відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосовувались з боку держави буд-які заходи примусу, чи було понесено осбою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Позивач зазначає, що окрім переживань та стресу, завданими інспектором патрульної поліції Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області внаслідок складання протоколу про адміністративне правопорушення, Позивач зазнав істотної моральної шкоди, вигляді психологічних страждань та перебування у стані нервового стресу, у зв`язку з незаконним притягненням його до адміністративної відповідальності, а саме: визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП; звернення до адвоката для надання йому правової допомоги з метою оскарження явно безпідставного та незаконного судового рішення; позивачу довелося брати участь у провадженні щодо нього, що викликало у нього

додаткові хвилювання, спричинило душевний біль та викликало занепокоєння. Суму моральної шкоди позивач зазначає, виходячи з мінімального розміру заробітної плати на момент звернення з даною позовною заявою, розмір відшкодування не може меншим ніж 19 806 грн. і визначається з:4723, 00грн. (мінімальна заробітна плата станом на день пред`явлення позову)Х 4 (кількість місяців розгляду справи) +914 грн. (сума моральної шкоди за 6 днів розгляду справи, понад 4 місяці, що розрахована за формулою 4723: 31 Х 6). Зважаючи на викладене, позивач стверджує, що оскльки йому завдано істотної моральної шкоди, внаслідок незаконних дій посадових осіб позов підлягає до задовлення у повному обсязі..

Ухвалою суду від 25 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі.

11.11.2020 року представником відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області на адресу суду скеровано відзив на позовну заяву, згдно якого представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначає, що позивачем не надано доказів, які встановлюють, що йому було заподіяно фізичний біль та страждання, які він зазнав у зв`явзку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Також не було подано доказів, які б вказували на те, що позивач пережив душевні страждання, яких він зазнав у зв`якуз із протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї або близьких родичів. У позові не наведені будя-які дкоази, що підтверджували б приниження честі і гідності, а також ділової репутації. Крім того, відсутні докази на підтвердження відшкодування моральної шкоди у сумі 19 806, 00 грн. Враховуючи наведене, просить у задволенні позову відмовити за його безпідставністю.

21.12.2020 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача, в яких зазначає, що здійснення провадження у справі про притягнення до адміністратвиної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністратвиного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали і здійснювали вказане провадження, у зв`язку із чим, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Головного управління Національнї поліції у Львівській області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, представник відповідача, в силу п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення до суду не надходило.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 січня 2020 року інспектором патрульної поліції Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області Білинцем Р.Б. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №027885 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Сколівського районного суду Львівської області у справі №453/50/20 від 31 березня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 грн. у користь держави та позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто в дохід держави 420,40 гривень судового збору

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 травня 2020 року скасовано постанову Сколівського районного суду Львівської області від 31 березня 2020 року та закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За змістом ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За правилами ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Як вбачається зі змісту п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому з`ясовується, чим підтверджено факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діями та вини останнього в її заподіянні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 січня 2018 року в справі № 804/2252/14, від 20.02.2018 року у справі №818/1394/17.

В контексті спірних правовідносин саме на позивача законодавець покладає обов`язок доведення факту завдання йому моральної шкоди, а також надання доказів на підтвердження того, що саме рішення відповідача призвело до матеріальних втрат і душевних страждань, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації його життя.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1-2 ст. 77 ЦПК України).

Таким чином, стороною позивача не надано суду доказів на підтвердження заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди, зокрема не доведено, що такий зазнав душевних страждань (переживань, хвилювань), а також не зазначено з яких саме міркувань він виходив при визначенні розміру моральної шкоди, при цьому сам факт скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не може свідчити про заподіяння йому моральної шкоди та бути підставою для відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 351 - 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (, адреса: 79007, м.Львів, пл. Генерала Григоренка,3) про відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати залишити за позивачем.

Повний текст судового рішення складений 01.02.2021 року.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського Апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В.Є. Радченко