Справа N 336/657/21
Провадження N 2-н/336/133/2021
УХВАЛА

іменем України

м.Запоріжжя 02 лютого 2021 року

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Карабак Л.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду 29.01.2021 року з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ј частини від заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши матеріали заяви прихожу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Згідно ч. 2ст. 167 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно із 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, до вимог, за якими може бути видано судовий наказ віднесені вимоги про стягнення аліментів у розмірі ј частини від заробітку (доходу) на одну дитину.

Проте за своїм правовим змістом судовий наказ це особливий вид судового рішення , який ґрунтується на безспірних вимогах заявника, що обов`язково має бути підтверджено письмовими доказами (документами) які видані за спеціальною встановленою процедурою (свідоцтва, довідки, витяги з реєстрів, тощо).

Право на стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дитина, а відтак до заяви має бути довідка про те, що дитина проживає із заявником (дані про реєстрацію дитини за місцем проживання заявника з відповідного реєстру, довідка про склад родини), бо у випадку відсутності таких документів цей факт підлягає доведенню, може бути спірним, що не вирішується у наказному провадженні.

Будь який спір, або встановлення будь яких обставин виключається при вирішенні витання про видачу судового наказу, викладені обставини мають бути безспірними при її подачі, усі сумніви та спірні обставини можуть бути встановлення у позовному провадженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у видачі судового наказу необхідно відмовити, через відсутність даних про реєстрацію дитини, ОСОБА_3 , на утримання якого заявник просить стягнути аліменти, за даними реєстру територіальних громад щодо реєстрації місця проживання фізичної особи зареєстрована за місцем проживання матері.

Так встановлені обставини, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, з поданих документів вбачається спір про право.

Але слід розуміти, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

У такому випадку заявник має право на судовий захист, шляхом звернення із заявою про стягнення аліментів у позовному провадженні, у якому проживання дитини із заявником може бути встановлене на підставі інших доказів, такі заяви тех. Не обкладаються судовим збором.

Враховуючи наведене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу за даною заявою.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 163,165 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення аліментів з ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для звернення до суду із позовною заявою про стягнення аліментів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Карабак Л.Г.