Справа №: 343/827/21
Провадження №: 2-с/0343/9/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Тураша В. А.,розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Судовим наказом Долинського районного суду від 13 травня 2021 по справі №343/827/21 наказано:

1. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , на користь ТзОВ «Нова Долина», що знаходиться за адресою: м.Долина вул. Чорновола, 10 Івано-Франківської області (, р/р НОМЕР_3 в ІФФ ПАТ КБ «ПриватБанк» МФО 336677), 2 378,98 грн. (дві тисячі триста сімдесят вісім гривень та 98 копійок) заборгованості за надану йому послугу з управління багатоквартирним будинком за період з 01.07.2019 року по 30.04.2021 року, 153,72 грн. (сто п`ятдесят три гривні та 72 копійки) інфляційних втрат та 61,63 грн. (шістдесят одну гривню й 63 копійки) 3 % річних від суми основного боргу, а всього 2 594,33 грн. (дві тисячі п`ятсот дев`яносто чотири гривні і 33 копійки).

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , на користь ТзОВ «Нова Долина», що знаходиться за адресою: м.Долина вул. Чорновола, 10 Івано-Франківської області (, р/р НОМЕР_3 в ІФФ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 336677), 227,00 грн. (двісті двадцять сім гривень) сплаченого судового збору та 660,00 грн. (шістсот шістдесят гривень) відшкодування витрат на надання правничої допомоги.

3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.

01 червня 2021 року в Долинський районний суд поступила заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу в справі №343/827/21 від 13 травня 2021 року виданого Долинським районним судом Івано-Франківської області, в якій він просить:

Скасувати судовий наказ Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2021 року по справі №343/827/21 щодо стягнення заборгованості за надану послугу з управління багатоквартирним будинком.

Стягнути з ТзОВ «Нова Долина» на користь ОСОБА_1 2000 гривень відшкодування витрат на надання правової (правничої) допомоги.

Звільнити його від сплати судового збору та судових витрат за подання заяви про скасування судового наказу відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», так як він має інвалідність 2 групи загального захворювання.

Стягнути з ТзОВ «Нова Долина» на користь Держави України судовий збір за скасування судового наказу.

Вимоги заяви мотивує тим, що копію судового наказу не з всіма доданими до нього судом документами (додатками), він отримав 20 травня 2021 року на поштовому відділенні зв`язку ВПЗ Долина-3 рекомендованим листом за № 988, а решта відсутніх документів (додатків) до судового наказу отримав 21.05.2021 року в Долинському районному суді Івано-Франківської області на підставі його заяви, а тому свою заяву про скасування судового наказу подає в межах дозволеного процесуального строку згідно ч.1 ст. 170 ЦПК України.

13 травня 2021 року Долинським районним судом Івано-Франківської області було видано судовий наказ по справі № 343/827/21.

Заявлені стягувачем вимоги є необгрунтованими та спірними, а судовий наказ є незаконним та підлягає скасуванню з наступних підстав:

Згідно наявних у нього доказів, які досліджені в суді, які визнані належними і допустимими, власником житлового будинку гуртожитку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.

Однак, стягувач ТОВ «Нова Долина» в своїй заяві про видачу судового наказу вказує, що власником житлового будинку гуртожитку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є Долинська міська рада.

Отже, стягувач ТОВ «Нова Долина» є неналежною стороною в даних спірних правовідносинах.

Щодо комунальних послуг і інфляційних розрахунків.

Не зрозуміло, які конкретні послуги з управління житловим будинком гуртожитком «Дружба» були надані з 01.07.2019 року по 30.04.2021 року стягувачем ТОВ «Нова Долина» та не обґрунтована сума боргу в розмірі 2378,98 грн., що підлягає детального дослідження і перевірки в суді.

Ця не зрозумілість позбавляє його права надати суду докази спростування суми боргу. Виходячи з вище вказаних фактів розрахунки відносно 3% річних та інфляційних витрат також зроблені невірно.

Щодо понесених ним судових витрат на правову (правничу) допомогу.

Адвокат Мушинський В.Т зустрічався з ним для надання консультацій з правової допомоги і узгодження правової позиції, вивчав судову практику, опрацьовував правову позицію, вивчав докази і матеріали справи та підготував заяву до суду про скасування судового наказу від 13 травня 2021 року Долинського районного суду Івано-Франківської області по справі № 343/827/21 щодо стягнення заборгованості за надану послугу з управління багатоквартирним будинком.

Враховуючи викладене, з ТОВ «Нова Долина» на його користь слід стягнути 2000 гривень понесених ним судових витрат, пов`язаних з наданням правової (правничої) допомоги при скасуванні судового наказу від 13 травня 2021 року та при розгляді справи в суді та стягнути судовий збір на користь Держави Україна.

Щодо звільнення його від сплати судового збору і судових витрат.

На підставі п.9 ч.І ст.5 Закону України «Про судовий збір», він звільнений від сплати судового збору при поданні заяви про скасування судового наказу так як має інвалідність 2 (другої) групи загального захворювання.

Обставини, на які він посилаюсь в обґрунтування заяви про скасування судового наказу, підлягають перевірці й належній правовій оцінці та свідчать про існування спору про право, а тому є необхідність задоволення заяви та скасування судового наказу.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що заява про скасування судового наказу підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до вимог ч.1 ст. 170 ЦПК України - боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового

засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

У відповідності до супровідного листа Долинського районного суду за №343/827/21/2241/2021 копію судового наказу від 13.05.2021 року направлено ОСОБА_1 , 13.05.2021р. (а.с.24) , копію судового наказу заявник отримав 20.05.2021р. про що свідчить довідка поштового відділення зв`язку ВПЗ Долина-3 від 21.05.2021 р. (а.с.32).

До суду з заявою про скасування судового наказу ОСОБА_1 звернувся 01.06.2021р., тобто у строки встановлені Законом.

Підстав для повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу згідно ч. 6 ст. 170 ЦПК України не вбачається.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки заявник ОСОБА_2 заперечує проти вимог стягувача, вважає їх необґрунтованими у повному обсязі та вказує на інші обставини, які потребують дослідження, у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

При цьому, стягувач ТОВ "Нова Долина", який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, в порядку визначеному ЦПК України.

Щодо вимог заявника ОСОБА_1 про стягнення на його користь витрат на надання правової (правничої) допомоги та судового збору на користь держави, суд зазначає наступне:

Згідно з п.1 ч.2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч. 3 ст. 19 ЦПК України).

Особливістю наказного провадження є те, що суддя у встановленому законом випадку, за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання та виклику заявника та боржника, на основі поданої заяви, приймає судове рішення у вигляді судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом належить право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Ст. 161 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Згідно з ч. 1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини 1 статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленого за подання позовної заяви.

Отже з огляду на наведені правові норми в порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які прямо не зазначені в законі, судовий наказ видається без судового розгляду, без

виклику боржника та стягувача у судове засідання, без заслуховування їх пояснень. При цьому змагання сторін у межах гласного вирішення справи, у ході якого сторони наводять доводи, покликані підтвердити їх правоту, спростувати аргументи протилежної сторони, відсутні. Наказ суду ґрунтується на поданих заявником документах, на повідомлених ним доводах, покликаних переконати суд у тому, що підстави для звернення до суду з позовом відсутні у зв`язку з безспірністю вимог.

Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До останніх віднесені витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз, витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч.1 ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач .

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», яка розкриває поняття судового збору, судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Ч.4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст.137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому

числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

За приписами ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3, 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України.

У справі наказного провадження, що розглядається, спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 2 ст. 160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Таким чином, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Більш того, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі, та за правилами наказного провадження стягувач по справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

А тому, враховуючи вищенаведене суд вважає, що у задоволенні заяви про скасування судового наказу в частині вимог про стягнення витрат на надання правової (правничої) допомоги слід відмовити, оскільки зі змісту норм ЦПК України вбачається, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються.

У задоволенні заяви про скасування судового наказу в частині вимог про стягненні судового збору на користь держави за скасування судового наказу, також слід відмовити, оскільки відшкодування суми судового збору, у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника у разі пред`явлення ним позову до боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170,171 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задоволити частково.

Судовий наказ від 13 травня 2021 року виданий Долинським районним судом Івано-Франківської області за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Долина» про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Нова Долина», 2 378,98 грн. заборгованості за надану йому послугу з управління багатоквартирним будинком за період з 01.07.2019 року по 30.04.2021 року, 153,72 грн. інфляційних втрат та 61,63 грн. 3 % річних від суми основного боргу, а всього 2 594,33 грн., 227,00 грн. сплаченого судового збору та 660,00 грн. відшкодування витрат на надання правничої допомоги скасувати.

У іншій частині заявлених вимог відмовити.

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Долина» про право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити стягувачу, що відповідно до ч. 2 ст.164 ЦПК України, в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала в частині розподілу судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: