Номер провадження: 22-ц/813/3532/21
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Чернявської Л.М. 22 листопада 2018року у м. Одеса, -

встановила:

У червні 2017 року звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені(т.1 а.с. 3-6).

В огрунтування позову ПАТ «УкрСиббанк» посилалось на те, що 18 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (нове найменування - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 104 000 доларів США строком до 18 червня 2026 року з розміром процентів за користування кредитом - 14% річних. 18 червня 2008 року банк уклав з ОСОБА_2 договір поруки № 211688, та з ОСОБА_3 - договір поруки № 211696.

Позивач посилається на те, що відповідач взяв у кредит грошові кошти, але не повертав їх позивачеві та не сплачував проценти за їх користування, в результаті чого, станом на 13 червня 2017 року, виникла заборгованість, яка становить 62 448,70 доларів США, з яких: 56 282,00 доларів США кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з листопада 2016 року 4 338,00 доларів США, 6 166,70 доларів США заборгованість по процентам, 8 135,63 гривень пеня за прострочення сплати кредиту, 11 390,81 гривень пеня за прострочення сплати процентів.

На вимогу банку про дострокове повернення коштів від 05 травня 2017 року відповідачі не відреагували.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 рокупозов ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18 червня 2008 року у розмірі 62 448,70 доларів США, та пеню за несвоєчасне погашення кредиту і процентів в розмірі 19 526,44 гривень. Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у сумі 24 714,12 гривень, тобто по 8 238,04 з кожного (т.1 а.с. 141-142).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що умови кредитного договору є несправедливими та не відповідають чинному законодавству; Банк не попередив відповідача про валютні ризики. Також, апелянт зазначає про наявність, у даному випадку, істотної обставини, яка є підставою для зміни/розірвання кредитного договору - розірвання шлюбу між нею, ОСОБА_1 , та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 (т.1 а.с. 144-154).

Сторони у справі, відповідно до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про час, дату і місце слухання справи 19 січня 2020 року сповіщались належним чином, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, через обмеження доступу до зали судового засідання Одеського апеляційного суду внаслідок поширення в Україні коронавірусної інфекції COVID-19, не подавали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нове найменування - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 104000 долара США строком до 18 червня 2026 року з розміром процентів за користування кредитом - 14% річних.

18 червня 2008 року Банк уклав з ОСОБА_2 договір поруки № 211688.

У той же день, Банк уклав з ОСОБА_3 договір поруки № 211696.

Позивач посилався на те, що відповідач взяв у кредит грошові кошти, але не повертав їх позивачеві та не сплачував проценти за їх користування, в результаті чого виникла заборгованість. На вимогу банку про дострокове повернення коштів від 05 травня 2017 року відповідачі не відреагували.

В результаті вказаного, станом на 13 червня 2017 року у відповідачів виникла прострочена заборгованість в розмірі 62 448,70 долара США, із них: заборгованість по кредиту 56 282 доларів США, заборгованість по процентам за користуванням кредитом 6 166,70 долара США.

Також, станом на 13 червня 2017 року заборгованість відповідачів за пенею за прострочення сплати кредиту складала 8 135, 63 грн., а заборгованість за пенею за прострочення сплати процентів 11 390, 81 грн.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені у статті 554 цього Кодексу.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачі істотно порушили норми Закону та умови кредитного договору № 0 від 18 червня 2008 року, договору поруки № 211688 від 18 червня 2008 року та договору поруки № 211696 від 18 червня 2008 року, не виконавши взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту разом з нарахованими відсотками та іншими платежами, передбаченими Договором, однак, суд припустився посилки, зазначаючи в оскаржуваному рішенні, що вказані грошові кошти підлягають стягненню з позичальника та поручителів у солідарному порядку.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі статтею 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з приписами статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Однак, у даній справі, за змістом пунктів 1.4 договорів поруки №211688 від 18 червня 2008 року та №211696 від 18 червня 2008 року, поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники.

При цьому, умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

З огляду на викладене, а також на те, що нормами закону (як і умовами договорів поруки) не допускається солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні, отже, судом неправильно застосували норми цієї статті, що призвело до невірного визначення порядку стягнення суми боргу з відповідачів.

Одночасно, колегія суддів вважає необгрунтованим посилання у апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 про те, що умови кредитного договору є несправедливими та не відповідають чинному законодавству; Банк не попередив відповідача про валютні ризики.

Колегія суддів зауважує, що у встановленому законом порядку вказаний кредитний договор не був оскаржений апелянтом, та не визнаний, у встановленому законом порядку, недійсним. А тому, враховуючи закріплений у ст. 204 ЦК України принцип презумпції правомірності правочину, згідно якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, укладений 18 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (нове найменування - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 кредитний договір № 0 є дійсним.

За аналогічних обставин, безпідставним є посилання апелянта на наявність, у даному випадку, істотної обставини, яка є підставою для зміни/розірвання кредитного договору - розірвання шлюбу між нею, ОСОБА_1 , та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 , оскільки предметом розгляду даної справи є вимоги Банку про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, і суд апеляційної інстанції, в межах розгляду апеляційної скарги, позбавлений повноважень вирішувати питання щодо зміни/розірвання кредитного договору, який є дійсним.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, що, відповідно, призвело до частково неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 рокупідлягає зміні в частині визначення порядку стягнення суми боргу з відповідачів.

Згідно п.п. 1-3 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Резолютивну частину рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2018 року змінити в частині визначення порядку стягнення суми боргу з відповідачів.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), в солідарному порядку, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18 червня 2008 року у розмірі 62448 (шістдесят дві тисячі чотириста сорок вісім) доларів США 70 центів, та пеню за несвоєчасне погашення кредиту і процентів в розмірі 19526 (дев?ятнадцять тисяч п?ятсот двадцять шість) гривень 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), в солідарному порядку, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18 червня 2008 року у розмірі 62448 (шістдесят дві тисячі чотириста сорок вісім) доларів США 70 центів, та пеню за несвоєчасне погашення кредиту і процентів в розмірі 19526 (дев?ятнадцять тисяч п?ятсот двадцять шість) гривень 44 коп.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 28 січня 2021 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе