ПОСТАНОВА

іменем України

25 травня 2021 року м. Кропивницький

справа № 385/762/19

провадження № 22-ц/4809/689/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Гайворонський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2019 року у складі судді Панасюка І.В.,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулося в суд із позовом до Гайворонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання розірвання шлюбу недійсним та фіктивним.

В обґрунтування поданого позову посилалася на те, що 08 травня 2019 року під час прийому громадян начальником Гайворонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Білодід А.В. їй було усно повідомлено про те, що згідно постанови Гайворонського РАЦС 6 від 13 вересня 2004 року №2 припинено шлюб між нею та ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Хоча у Витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб зазначається про те, що шлюб розірвано між позивачем та ОСОБА_3 згідно постанови Гайворонського РАЦС від 13 вересня 2004 року №26. Представник Гайворонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 08 травня 2019 року в усній формі відмовився видати їй копію постанови Гайворонського РАЦС від 13 вересня 2004 року №26 для відома та пояснив, що таку постанову може витребувати лише суд. Вважає, що при винесенні зазначеної постанови відповідачем була порушена процедура щодо реєстрації розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та нею, оскільки повинна ухвалюватися за взаємною згодою подружжя та їх особистої присутності. Так, при винесенні постанови Гайворонського РАЦС від 13 вересня 2004 року №26, ні позивача, ні ОСОБА_3 у приміщенні відділу РАЦС не було, їх не ставили до відома про ухвалення даної постанови, тому дана постанова винесена з порушенням вимог Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5.

Розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та позивачем згідно з постановою Гайворонського РАЦС від 13 вересня 2004 року №26 вважала незаконним. Вказувала, що 27 лютого 2002 року за №26 у відділі реєстрації актів цивільного стану Гайворонського районного управління юстиції у Кіровоградській області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та нею, своє прізвище ОСОБА_4 позивач змінила на ОСОБА_5 . З 27 лютого 2002 року по 13 вересня 2004 року вона не зверталася особисто із письмовою заявою до відповідача про припинення шлюбних відносин шляхом розірвання між нею та ОСОБА_3 , як про це зазначено в постанові Гайворонського РАЦС від 13 вересня 2004 року №26. З 27 лютого 2002 року по 09 серпня 2018 року вона проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю, вела спільний побут, мала спільні кошти та майно, спілкувалася зі спільними друзями, спільно відпочивали. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача - ОСОБА_3 помер.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати недійсним та фіктивним розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та позивачем і залишити судові витрати по фактично понесеним.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2019 року позов задоволено частково. Визнано фіктивним розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що зареєстроване постановою відділу реєстрації актів цивільного стану Гайворонського управління юстиції від 13 вересня 2004 року №26 та анулювати вказану постанову. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Гайворонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання розірвання шлюбу недійсним.

Вказане рішення оскаржила особа, що не брала участі у справі - ОСОБА_2 .Вважала, що вказаним рішенням суд вирішив питання про її права та обов`язки, оскільки вона є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ОСОБА_1 направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2019 року залишити без змін.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 одружились 27 квітня 2002 року (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 серпня 2018 року Серії НОМЕР_1 (а.с.11).

13 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Гайворонського районного управління юстиції було складено постанову про розірвання шлюбу. Актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у відділі відсутній (а.с.10, 42, 45).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд дійшов висновку про те, що розірвання шлюбу на підставі постанови Гайворонського РАЦС від 13 вересня 2004 року №26 було фіктивним та з тих підстав позовні вимоги про визнання розірвання шлюбу фіктивним є обґрунтованими.

Проте з такими висновками суду колегія суддів не може погодитись з таких підстав.

Апеляційним судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Гайворонській районній державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа, спадкоємцем першої черги є дочка померлого - ОСОБА_2 (а.с.70,89).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскаржуваним рішенням першої інстанції за позивачем визнано право на спадкування, як спадкоємцю першої черги за законом, що порушує право на частку спадкового майна скаржника ОСОБА_6 .

Вищенаведені обставини свідчать про те, що Гайворонський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області помилково залучений у процесуальному статусі відповідача, оскільки права останнього жодним чином не порушені, а тому він мав бути залучений до участі у справі, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог.

Крім того, суд першої інстанції всупереч нормам чинного законодавства ухвалив рішення, яким порушив права особи, яка не була залучена до участі у справі, а саме ОСОБА_2 , яка є дочкою померлого.

Згідно з ст.ст. 51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд не вправі з власної ініціативи і без згоди позивача замінювати первісного відповідача належним відповідачем або ж залучати до участі у справі співвідповідачів та зобов`язаний вирішити справу за пред`явленим позовом щодо тих відповідачів, які в ньому зазначені. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд відмовляє у задоволенні позову.

На стадії апеляційного провадження суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити до участі в справі іншу особу, як співвідповідача, або замінити неналежного відповідача належним відповідачем.

Відповідно до ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доводів сторін у справі та доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував, неповно з`ясував обставини справи, які мають значення для справи, не притягнув до участі у справі всіх осіб, які повинні бути залучені до участі у справі, чим порушив норми процесуального права. За таких обставин рішення суду відповідно до ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2019 рокускасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Гайворонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання розірвання шлюбу недійсним та фіктивним відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 червня 2021 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко