Справа № 472/929/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2021 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Фігурської К.М.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки земельної ділянки в натурі,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Веселинівського районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки земельної ділянки в натурі.

Ухвалою суду від 04.09.2020 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

11 січня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 заявила клопотання про оголошення перерви для того, щоб позивач мала змогу зареєструвати земельні ділянки та надати суду відповідні докази.

Однак, 22 січня 2021 року в судовому засідання представник позивача ОСОБА_1 не надала суду докази щодо реєстрації земельних ділянок позивачем.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду клопотання в якому просили розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язанні подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

При вирішенні судом даної категорії судових справ, необхідно враховувати що виділення частки земельної ділянки в натурі відповідно до норм ст. 364 ЦК України, мають співласники.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають: право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить виділити належні їй земельні ділянки, проте не надала докази належності на праві власності земельної ділянки №2 029 га кадастровий номер :02:000:0461, та ділянки № НОМЕР_1 0,08 га кадастровий номер :02:000:0618.

Таким чином, з метою встановлення всіх обставин справи, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача надати докази належності їй земельних ділянок №2 029 га кадастровий номер :02:000:0461 та ділянки № НОМЕР_1 0,08 га кадастровий номер :02:000:0618.

На підстава викладеного, керуючись ст. ст. 43, 81, 84, 177, 257-261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Зобов`язати позивача ОСОБА_2 надати докази реєстрації права власності земельної ділянки №2 029 га кадастровий номер :02:000:0461 та ділянки № НОМЕР_1 0,08 га кадастровий номер :02:000:0618.

Роз`яснити позивачу положення п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, - що у разі ненадання позивачем без поважних причин витребуваних судом докази, необхідні для вирішення спору, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський