Справа №295/9058/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Житомирської міської ради, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на малолітніх дітей та визначення їх місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 28.02.2014 року, від якого мають двох малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. У зв`язку з відсутністю взаємозуміння сторони не можуть проживати як одна сім`я, виконувати сімейні обов`язки, вирішувати поточні проблеми. Відповідач усунувся від матеріального утримання сім`ї, участі у вихованні та житті дітей не приймає, постійні сварки, суперечки, зловживання відповідачем спиртними напоями, а також вчинення насильства щодо неї зумовило припиненя шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим.

Тому позивач просить: 1) шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.02.2014 року Житомирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Житомирської області, за актовим записом за № 273 розірвати; 2) стягнути з відповідача на свою користь аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 4500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму з моменту звернення до суду з позовом до досягнення ним повноліття та на малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 4500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму з моменту звернення до суду з позовом до досягнення ним повноліття; 3) визначити місцем проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з нею.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Позивач подала до суду письмову заяву, у якій просить проводити судове засідання у її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог.

Відповідач в електронних зверненнях вказав, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти розірвання шлюбу, визначення місця проживання з позивачем та стягнення аліментів у розмірі прожиткового мінімуму, оскільки він має мінімальну заробітну плату на його утриманні знаходиться його малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 мати, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка хворіє та потребує постійного стороннього догляду. Причин неявки до суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, при ухваленні рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування Житомирської міської ради № 56 від 20.01.2021 року.

Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.02.2014 року між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб за актовим записом № 273, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно копій свідоцтв про народження від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно дост. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У зв`язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сім`ю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову в цій частині вимог, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу.

Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідач, будучи батьком малолітніх дітей, зобов`язаний здійснювати їхнє утримання до досягнення ними повноліття, що відповідає положенням ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 грн., з 1 липня - 2013 грн., з 1 грудня - 2100 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Добровільної угоди щодо утримання дітей між сторонами не досягнуто.

Зважаючи на те, що обов`язок утримувати малолітню дитину до її повноліття є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, а також враховуючи визначений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину, кожен із батьків має забезпечувати її щомісячно матеріальною допомогою в сумі, не меншій 960,50 грн. для дитини віком до 6 років та 1197,50 грн. для дитини віком від 6 років, тому з огляду на вказані обставини, суд визначає розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1400,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стаття 161 СК Українипередбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 року в справі № 6-2445цс16, який відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковим для всіх судів.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Враховуючи вік малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на день ухвалення судового рішення не можуть дати об`єктивної згоди на проживання з одним із батьків самостійно, а також висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради № 56 від 21.01.2021 року, згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей разом із матір`ю ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд вважає, що на теперішній час проживання малолітніх синів з матір`ю буде відповідати саме інтересам дітей, які потребують постійного догляду та турботи у зв`язку з фізіологічними особливостями, позитивно сприятиме їх розвитку як психологічному так і фізичному.

Таким чином, визначення місця проживання малолітніх дітей разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дітей і в цій частині позову суд також приймає визнання його відповідачем, тому суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині вимог.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору в частині розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, сплаченого позивачем при поданні позову, а в частині позову про стягнення аліментів відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 161, 180, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 81, 141, 206, 209, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 28 лютого 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 273, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , уродженця м. Житомира, на користь ОСОБА_1 на малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1400,00 грн. (одна тисяча чотириста гривень) на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Визначити місце проживання малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Аліменти стягувати, починаючи з 03 серпня 2020 року.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь та ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1681,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Третя особа: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради (адреса: 10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2, ).

Суддя Л.М. Семенцова