Головуючий суду 1 інстанції - Максименко О.Ю.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 409/1527/19
Провадження № 22-ц/810/951/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3

на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді Максименко О.Ю. в смт Білокуракине Луганської області,

за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом першої черги, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого залишилась спадщина, яка складається з автомобіля марки AUDI А4, державний номер НОМЕР_1 . Єдиним спадкоємцем є неповнолітній син ОСОБА_1 .

Проте, постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотраільних дій від 23 травня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль у зв`язку з ненаданням документів про реєстрацію транспортного засобу.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та автомобіль, який належав ОСОБА_4 відповідач безпідставно утримує у себе, тим самим перешкоджає отримати свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23 травня 2019 року щодо вказаного автомобіля.

Позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на автомобіль марки AUDI А4, державний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, який належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом першої черги відмовлено.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що ОСОБА_2 не є належним відповідачем у даній справі, оскільки інших спадкоємців, окрім неповнолітнього ОСОБА_1 після смерті його батька ОСОБА_4 немає, відповідачем повинна виступати територіальна громада в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, яким є Старобільський район.

Тому, суд першої інстанції, беручи до уваги зазначені вище обставини справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 просить скасувати рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що належним відповідачем є особа учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно. Відповідачка ОСОБА_2 перешкоджає неповнолітньому ОСОБА_1 в оформленні права власності в порядку спадкування за законом, шляхом утримання відповідних документів на автомобіль марки AUDI А4, державний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, який належав ОСОБА_4 на праві власності. Отже, позов пред`явлено до належного відповідача.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року ОСОБА_2 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

ОСОБА_2 отримала копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та апеляційну скаргу 19 грудня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2 а.с. 26).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі 19 грудня 2020 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2 а.с. 27,28).

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , які приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримали.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце повідомлена належним чином і в установленому законом порядку, при цьому надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не є належним відповідачем у даній справі, оскільки інших спадкоємців, окрім неповнолітнього ОСОБА_1 після смерті його батька ОСОБА_4 немає, відповідачем повинна виступати територіальна громада в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, яким є Старобільський район.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов із порушенням норм права, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Білокуракинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із автомобіля марки AUDI, модель А4, синього кольору, 1997 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_4 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 03 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. від 23 травня 2019 року № 322/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль марки AUDI А4, державний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, після смерті батька ОСОБА_4 у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на зазначений вище автомобіль.

В даній постанові зазначено, що у справах приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Замарь О.О. заведено спадкову справу № 123/2018 до майна померлого ОСОБА_4 , за заявою про прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 236, сина померлого. Інших спадкоємців у спадщині немає.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , у відповідності до статті 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийняв спадщину після смерті батька шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Інших спадкоємців не має.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Звертаючись до суду із позовом до ОСОБА_2 , позивач обґрунтував вимоги тим, що ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості спадкування. При цьому відповідач безпідставно утримує у себе свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та автомобіль, який належав ОСОБА_4 , тим самим перешкоджає отримати свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23 травня 2019 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зазначено, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідач - це особа, яка на думку позивача, або відповідного уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що з вимогами про визнання права власності на спадкове майно спадкоємець може звернутися до особи, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

27 травня 2019 року Білокуракинським районним судом Луганської області відкрито провадження у справі № 409/656/19 за позовом ОСОБА_2 до неповнолітнього ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, та зміну черговості спадкування, який уточнила та просила встановити факт проживання однією сім`єю, визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на автомобіль AUDI A4 синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_6 , стягнути компенсацію витрат на поховання.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року визначено підсудність цивільної справи № 409/656/19 Сватівському районному суду Луганської області.

Зазначені обставини свідчать про те, що як предметом позову у даній справі, так і предметом позову у справі № 409/656/19 є визнання права власності на автомобіль AUDI A4 синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Отже між неповнолітнім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір, предметом якого є визнання права власності на автомобіль AUDI A4 синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який як вважає відповідачка, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Тому колегія суддів вважає, що належним відповідачем у даній справі є ОСОБА_2 , а висновок суду першої інстанції про те, що позов позивачем пред`явлено до неналежного відповідача, є необґрунтованим.

Постановою Луганського апеляційного суду від 30 липня 2020 року вилучено у ОСОБА_2 транспортний засіб легковий автомобіль марки AUDI, модель А4, синього кольору, 1997 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво серії НОМЕР_2 про реєстрацію 02 вересня 20174 року вказаного транспортного засобу за ОСОБА_4 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зазначили, що до теперішнього часу їм не переданий автомобіль та документи на нього.

Ураховуючи викладене апеляційний суд вважає, оскільки постановою приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. від 23 травня 2019 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль, то ці обставини унеможливлюють оформлення ним спадщини у позасудовому порядку.

Тому колегія суддів вважає, що належним відповідачем у даній справі є ОСОБА_2 , а висновок суду першої інстанції про те, що позов позивачем пред`явлено до неналежного відповідача, є необґрунтованим.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 12 листопада 2020 року, яке залишено без змін постановою Луганського апеляційного суду від 25 січня 2021 року, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання із ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 у період з грудня 2016 року по день смерті ОСОБА_4 06 листопада 2018 року та визнання права спільної сумісної власності на автомобіль AUDI А4, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_6 . В зазначеній частині рішення суду позивачем не оскаржувалось.

Із матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2017 року ОСОБА_4 придбав автомобіль марки AUDI, модель А4, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Отже спадковадцю на праві власноті належав автомобіль марки AUDI, модель А4, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, оскільки ОСОБА_1 у відповідності до статті 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги, іприйняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, враховуючи належність на праві власності спадкодавцю автомобіля та постанову приватного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому є всі передбачені законом підстави захисту права позивача в обраний ним спосіб, а саме визнання за ОСОБА_1 права власності на автомобіль марки AUDI, модель А4, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог слід скасувати відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення яким позовні вимоги ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на транспортний засіб легковий автомобіль марки AUDI, модель А4, синього кольору, 1997 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на транспортний засіб легковий автомобіль марки AUDI, модель А4, синього кольору, 1997 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 січня 2021 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.М. Луганська

О.Ю. Карташов