№ 336/4696/20
н/п. 2/336/1652/2021
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

28 січня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2020 до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій позивач просить розірвати шлюб, укладений 22.06.2016 року Шевченківським районним у м. Запоріжжі відділом державної ресєтрації актів цивільного стану Головного територіального упраівління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №175.

30.12.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя вказану позову заяву направлено до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю (а.с. 18).

Як визначає ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у справі суд виходить з такого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 14 Сімейного кодексу України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

В абзаці другому п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Отже, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя, так як волевиявлення особи на розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема і у самостійному зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Подана до суду позовна заява про розірвання шлюбу підписана представником позивача адвокатом Беклеміщевим О.В., який представляє інтереси позивача на підставі ордеру № 047639 від 03.11.2020.

Таким чином, зважаючи на спеціальну норму Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що позовну заяву про розірвання шлюбу подано особою, яка не має права її підписувати.

Суд зауважує, що заборона подання позовної заяви про розірвання шлюбу представником одного з подружжя, не виключає участі представника сторін у розгляді справи про розірвання шлюбу.

Відповідно до п 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається позивачеві, якщо вона підписана особою, яка не має права її підписувати.

Враховуючи наведене, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка подана та підписана представником позивача, слід повернути позивачу.

Керуючись ст. ст.185, 260,353,354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Є.С. Боєв