Ухвала

02 червня 2021 року

м. Київ

справа № 757/30497/15-ц

провадження № 61-23014св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство «Альфа-Банк», яке є правонаступником публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Рубан С. М., Желепи О. В., Іванченка М. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

25 серпня 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» пред`явило позов до відповідача, в якому зазначало, що між банком та відповідачем були укладені чотири кредитні договори, а саме:

01 червня 2007 року кредитний договір № 10-29/3503, за яким

ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 101 500 доларів США під

13,0% річних до 31 травня 2017 року;

16 серпня 2007 року кредитний договір № 10-29/4028, згідно з яким

ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1 652 000 доларів США під 13,00% річних до 15 серпня 2017 року;

18 жовтня 2007 року кредитний договір № 10-29/4439, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав в кредит суму в розмірі 624 000 євро під 11,5% річних до 17 жовтня 2022 року;

28 грудня 2007 року кредитний договір № 10-29/4955, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав в кредит суму в розмірі 480 000 євро під 11,8% річних до 27 грудня 2027 року.

Відповідно до вказаних угод відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному умовами договорів.

Зважаючи на те, що заборгованість відповідачем не погашається, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_1 :

заборгованість за кредитним договором № 10-29/3503 у загальному розмірі 180 148,60 доларів США, з яких: 96 214,16 доларів США - тіло кредиту;

53 059,82 доларів США - проценти; 15 571,83 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 15 302,79 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення процентів;

заборгованість за кредитним договором № 10-29/4028 у загальному розмірі 2 685 014,93 доларів США, з яких: 1 596 139,39 доларів США - тіло кредиту; 670 906,24 доларів США - проценти; 254 690,43 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 163 278,86 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення процентів;

заборгованість за кредитним договором № 10-29/4439 у загальному розмірі 509 636,27 євро, з яких: 329 234,88 євро - тіло кредиту; 143 551,23 євро - проценти; 0,09 євро - пеня за несвоєчасне повернення кредиту;

36 850,07 євро - пеня за несвоєчасне повернення процентів;

заборгованість за кредитним договором № 10-29/4955 у загальному розмірі 574 718,12 євро, з яких: 403 224,88 євро - тіло кредиту; 140 607,75 євро - проценти; 988,64 євро - пеня за несвоєчасне повернення кредиту;

29 896,85 євро - пеня за несвоєчасне повернення процентів.

Загальна заборгованість відповідача за чотирма кредитними договорами за розрахунком ПАТ «Укрсоцбанк» становить 88 695 030,82 грн, яку банк й просив стягнути з відповідача у судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого

2016 року у складі судді Фаркош Ю. А. позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» загальну суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі 88 695 030,82 грн,

а саме: за договором від 01 червня 2007 року № 10-29/3503 заборгованість у розмірі 3 919 612,84 грн; за договором від 16. серпня 2007 року

№10-29/4028 заборгованість у розмірі 58 419 655,29 грн; за договором

від 18 жовтня 2007 року №10-29/4439 заборгованість у розмірі

12 386 958,23 грн; за договором від 28 грудня 2007 року №10-29/4955 заборгованість у розмірі 13 968 804,46 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв`язку із невиконанням позичальником умов укладених між ним та банком кредитних договорів у нього перед банком виникла заборгованість, яка підлягає стягненню у заявленому позивачем розмірі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитними договорами, зокрема: за договором від 01 червня 2007 року

№ 10-29/3503 у розмірі 2 093 395,46 грн; за договором від 16 серпня

2007 року №10-29/4028 у розмірі 34 728 266,14 грн; за договором

від 18 жовтня 2007 року №10-29/4439 у розмірі 8 002 214,43 грн;

за договором від 28 грудня 2007 року №10-29/4955 у розмірі

9 800 577,46 грн. Всього стягнуто суму заборгованості у розмірі

54 624 453,51 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про наявність заборгованості за кредитними договорами, однак не погодився з його розміром. Зазначив, що суд першої інстанції при стягненні заборгованості не врахував вартість іпотечного майна, на яке було звернуто стягнення рішеннями судів, а тому дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог у повному обсязі. При цьому суд апеляційної інстанції відхилив доводи відповідача про те, що звернення стягнення на предмети іпотеки шляхом визнання права власності було здійснено у позасудовому порядку, а не у судовому, а тому спірні правовідносини припинилися у силу вимог статті 36 Закону України «Про іпотеки», та вказав, що вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмети іпотеки були задоволені саме судовими рішеннями, тобто у судовому порядку, а тому правовідносини за кредитними договорами не припинилися.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що спірні правовідносини є припиненими, оскільки вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» щодо звернення стягнення на предмети іпотеки були задоволені саме за процедурою, передбаченою для позасудового врегулювання - шляхом визнання права власності за іпотекодержателем на предмет іпотеки, а тому будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основних зобов`язань є недійсними. Отже, вважає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано положення частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку». Вказує, що вартість предметів іпотеки покрила наявну на час звернення стягнення заборгованість, на що суд апеляційної інстанції уваги не звернув. Крім того, банк звернувся до суду із позовом поза межами позовної давності, що є також підставою для відмови у задоволенні позову.

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

від 26 листопада 2020 року справу № 910/17048/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до Дочірнього підприємства «Край Проперті» та Приватного акціонерного товариства «Універсам №16» про стягнення заборгованості передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалу обґрунтовано необхідністю відступити від правових висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня

2018 року у справі №757/31271/15-ц, від 27 лютого 2019 року у справі

№ 643/18466/15-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 263/3809/17,

від 13 лютого 2019 року у справі № 759/6703/16-ц, від 17 квітня 2019 року

у справі №204/7148/16-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 646/7699/13-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 295/795/19 щодо застосування при вирішенні спорів, які виникли на підставі кредитних правовідносин, частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку».

Судове рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі (№ 757/30497/15-ц) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи

№ 910/17048/17.

Щодо клопотання про розгляд справи з викликом сторін

У відзиві на касаційну скаргу, АТ «Альфа-Банк» просить проводити розгляд справи за участю його представника.

Крім того, аналогічне клопотання про участь у судовому засіданні надійшло й від відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга).

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Верховний Суд створив учасникам процесу у цій справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

З огляду на вказане, а також ураховуючи те, що сторони у справі вже надали аргументи щодо поданої касаційної скарги, остання розглядається без повідомлення та виклику учасників справи.

Отже, оскільки ЦПК України передбачає можливість розгляду справи у письмовому провадженні без виклику учасників справи, аргументи про розгляд справи за участю сторін у справі є непереконливими, тому відсутня необхідність у виклику осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, у зв`язку із чим у задоволенні клопотань слід відмовити.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 757/30497/15-ц за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк», який є правонаступником акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/17048/17.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович