Справа № 301/949/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до виконавчого комітету Зарічанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 з позовом до виконавчого комітету Зарічанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, що розташована в АДРЕСА_1 , в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача - ОСОБА_3 , який залишив заповіт, згідно якого земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, що розташована в АДРЕСА_1 , заповідав неповнолітній онучці - ОСОБА_2 . Вказана земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, що розташована в АДРЕСА_1 , належала спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.1998 року. Неповнолітня спадкоємиця ОСОБА_2 спадщину прийняла, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на земельну ділянку, яка входить до складу спадкового майна, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку втрачено. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, нема. Просила визнати за неповнолітньої ОСОБА_2 право власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с.29, 31).

Відповідач - представник Зарічанської сільської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, відзиву на позов не подав (а.с.30,33).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори 15.07.1998 року, ОСОБА_3 придбав земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 250 кв.м, розташовану за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.10.2007 року (а.с.5).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Вільхівської сільради 18.05.2007 року за №17, земельну дулянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, що розташована в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 заповів ОСОБА_2 , 2005 року народження (а.с.6). Вказаний заповіт не скасований і не змінений.

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні за ОСОБА_3 , немає.

На день смерті спадкодавця спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 була малолітньою (а.с.10), тому відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину.

Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, громадяни набувають права власності на земельні ділянки, у тому числі, на підставі прийняття спадщини; право власності на земельну ділянку преходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на земельну ділянку, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку втрачено.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки власником земельної ділянки був ОСОБА_3 , єдиною спадкоємицею за заповітом якого є неповнолітня ОСОБА_2 , суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1233, 1268 ч.4 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в цілому право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 2500 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , та відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 липня 1998 року належала ОСОБА_3 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 07 червня 2021 року.

Головуюча : М. О. Пітерських