Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8564/19 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 3 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №296/8564/19 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Євгенія Івановича про визнання протиправним та скасування записів, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Чішман Л.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, який 06.05.2020 уточнив та просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.12.2018, індексний номер 44680040, прийняте державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Є.І.; скасувати запис про право власності від 12.12.2018 за № 29511763 згідно якого, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_1 , внесений державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Є.І.; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 46 , яка розташована за вищевказаною адресою. Позовні вимоги мотивував тим, що іпотекодержатель ТОВ «Кредитні ініціативи» використав передбачений пунктом 12.3.1. договору іпотеки від 11.04.2008, спосіб, яким передбачено передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 ЗУ «Про іпотеку». При здійсненні звернення стягнення на предмет іпотеки саме таким способом, іпотекодержатель не подав державному реєстратору усі передбачені законом документи, що свідчить про протиправність такої державної реєстрації права власності. Зокрема, не замовлялась відповідна оцінка предмету іпотеки; позивачем не було отримано письмову вимогу про усунення порушень; не подано державному реєстратору копію письмової вимоги, або принаймні документи, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку, саме з моменту отримання іпотекодавцем відповідної письмової вимоги. Крім того, позивач вказав, що державним реєстратором проведена державна реєстрація прав всупереч ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Також зазначав, що оскільки договір іпотеки , який є підставою для державної реєстрації прав за іпотекодержателем був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., отже вказаний нотаріус має вчиняти державну реєстрації прав відносно спірного майна. Таким чином, державний реєстратор КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Є.І. перевищив свої повноваження щодо оспорюваної державної реєстрації прав, крім того, будь-яких рішень, якими надано КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради повноважень у сфері державної реєстрації прав - не приймалося.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Є.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.12.2018 року №44680040 на підставі якого зареєстровано запис про право власності від 12.12.2018 року № 29511763 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме зареєстровано право власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_1 , внесений державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Є.І. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 8103, 63 грн.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Кредитні ініціативи», посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що банк мав надати державному реєстратору висновок про вартість предмета іпотеки та довідку про стан боргу, так як, чинним законодавством надання таких документів не вимагається. Крім того, слід зазначити, що мораторій не було порушено, оскільки предмет іпотеки не є єдиним житлом позивача. Суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не дотримано процедури направлення повідомлення - вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки таке повідомлення товариством направлялося на адресу знаходження предмета іпотеки та на іншу адресу проживання ОСОБА_1 . Засвідчена працівником кур`єрської служби відмова боржника від отримання письмової вимоги іпотекодержателя є доказом належного повідомлення боржника. Зазначало, що 17.09.2018 суб`єктом оціночної діяльності було проведено оцінку предмета іпотеки, а тому банком дотримано процедури щодо визначення вартості предмета іпотеки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 11.04.2008 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0503/0408/45-007, відповідно до якого кредитор надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 75 000, 00 доларів США, з початковою сплатою річних - 12, 50 %, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 11 квітня 2028 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між сторонами було укладено іпотечний договір №0503/0408/45-007-Z-1 від 11.04.2008, згідно умов якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 - іпотекодавець передав в іпотеку ВАТ «Сведбанк» - іпотекодержателю нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі договору факторингу №15 від 28.11.2012, договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012 , укладеними між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», а також на підставі договору факторингу від 28.11.2012, договору про передачу прав за договором застави від 28.11.2012, укладеними між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №0503/0408/45-007 від 11.04.2008 та за іпотечним договором №0503/0408/45-007-Z-1 від 11.04.2008 року.

01 березня 2018 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направило ОСОБА_1 повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням. Вказаним листом банк вимагав сплати боргу за кредитним договором, в розмірі 11 164 128,39 грн та попередив, що у разі невиконання цієї вимоги протягом тридцятиденного строку, ТОВ «Кредитні ініціативи» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Вказане повідомлення було направлено за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

Згідно листа ПП «Експрес мейл» від 22.10.2018, одержувач ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , відмовився від отримання листа, без пояснення причин, у зв`язку з чим, доставити відправлення не вдалось.

Згідно Інформаційної довідки від 14.08.2019 за №177395373, 12.12.2018 державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Є.І. зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Як підставу виникнення права власності вказано договір про передачу прав, серія та номер: 2188, виданий 28.11.2018, видавник: "Факторингова компанія "Вектор плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи"; договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, серія та номер: 6970, виданий 28.11.2012, видавник: ПАТ "Сведбанк" та ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс"; Кредитний договір, серія та номер: 0503/0408/45-007, виданий 11.04.2007, видавник: ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_1 ; зворотнє повідомлення, серія та номер: 106-К, виданий 22.10.2018, видавник: Експрес мейл; повідомлення, серія та номер: 587, виданий 01.03.2018 , видавник: ТОВ "Кредитні ініціативи"; іпотечний договір, серія та номер: 0503/0408/45-007-2-1, виданий 11.04.2007, видавник: ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої та третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.

У частині першій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Чинним законодавством передбачений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса (у примусовому порядку), так і позасудове (добровільне) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Пунктом 10.3 іпотечного договору передбачено право іпотекодержателя обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцям основного зобов`язання повністю або частково. При настанні зазначених випадків, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених цим договором у строк, що не перевищує тридцяти днів та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору (п. 11 іпотечного договору).

Пунктом 12 договору іпотеки передбачено, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, в тому числі і згідно пп. 12.3.

Згідно пп. 12.3. договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в пп. 12.3.1 та пп. 12.3.2 цього пункту договору іпотеки.

Відповідно до пп. 12.3.1. договору іпотеки задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої у цьому підпункті п. 12.3 договору іпотеки, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За змістом статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Визначена у частині першій статті 35 Закону України «Про іпотеку» процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 червня 2019 року у справі № 205/578/14-ц, провадження № 14-48цс19).

Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно з пунктом 61 Порядку у редакції, чинній на час проведення реєстрації права власності, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Таким чином, пунктом 61 Порядку визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і державний реєстратор у ході її проведення приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Іпотекодержатель на підтвердження факту направлення й отримання іпотекодавцем вимоги про порушення основного зобов`язання та звернення стягнення на предмет іпотеки у силу зазначених норм матеріального права зобов`язаний надати державному реєстратору докази отримання іпотекодавцем такої вимоги разом із заявою про державну реєстрацію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 638/20000/16-ц, провадження № 14-2цс19).

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України

«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Судом встановлено судом, що 01.03.2018 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направило ОСОБА_1 за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, із застереженням про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» .

На підтвердження направлення позивачу повідомлення про усунення порушень, відповідач посилався на відповідь кур`єрської служби ПП «Експерс мейл» від 22.10.2018 року про відмову в отриманні відправлення за адресою: АДРЕСА_3 та накладну №20001009 від 15 вересня 2018 року про отримання повідомлення за адресою: АДРЕСА_4 .

27 серпня 2018 року між ТОВ «Темапол» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір про надання юридичних послуг з питань звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом державної реєстрації права власності на нерухоме майно відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Згідно п.1.1 зазначеного договору виконавець зобов`язується за замовленням замовника надавати юридичні послуги з питань державної реєстрації права власності на нерухоме майно, які включають підготовку та направлення іпотекодавцям та боржникам ( якщо вони є відмінними від іпотекодавців) письмових вимог про усунення порушень основного зобов`язання та/або іпотечних договорів, укладених замовником; письмові вимоги направляються у визначеній замовником формі.

В листі ПП «Експерс мейл» №106-К від 22.10.2018 року повідомило ТОВ «Темапол», що доставка кур`єрського відправлення за накладною № 20001008, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 не була здійснена, оскільки адресат відмовився від отримання без пояснення причин. У зв`язку з цим лист було повернуто відправнику.

Між тим, у зазначеному листі ПП «Експерс мейл» від 22.10.2018 року конкретно не вказано, що саме і коли було направлено ОСОБА_1 , оскільки саме повідомлення датовано 01.03.2018 року, з цієї дати до жовтня 2018 року минуло більше 6 місяців.

Із змісту накладної №20001009 від 15 вересня 2018 року вбачається, що адресату ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_4 було направлено відправлення, міститься відмітка про вручення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, на накладній вказано, що адресат та номер мобільного телефону вказані не вірно. У накладній відсутнє чітке зазначення відправлення, що направлялось ОСОБА_1 , бланк опису вкладення відсутній.

Крім того, з наданих департаментом реєстрації Житомирської міської ради доказів вбачається, що державному реєстратору було надано лише лист ПП «Експерс мейл» від 22.10.2018 року, а накладна №20001009 від 15 вересня 2018 року взагалі не надавалася.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наведене викликає сумніви у належності повідомлення іпотекодавця- ОСОБА_1 з вимогою про усунення порушень.

Отже, вимоги державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 щодо надання документа, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя, ТОВ «Кредитні ініціативи» не виконано.

Відповідно до ч.5 ст. 37 України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Згідно з п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Пунктом 12.3.1 іпотечного договору передбачено, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності після іпотекодержателем відповідного рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд першої інстанції вірно вказав, що на підтвердження факту проведення оцінки предмета іпотеки, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , ТОВ «Кредитні ініціативи» надало висновок суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ» від 04 вересня 2018 року лише під час розгляду справи в суді.

З наданих департаментом реєстрації Житомирської міської ради доказів вбачається, що відповідачем не було надано державному реєстратору звіту суб`єкта оціночної діяльності про вартість предмета іпотеки, що свідчить про недотримання вимог п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, при вчиненні спірної реєстраційної дії.

Встановивши відсутність доказів на підтвердження виконання іпотекодержателем обов`язку, передбаченого частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку», та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 щодо направлення боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, що унеможливило встановлення державним реєстратором завершення тридцятиденного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі і шляхом набуття права власності, відсутності даних про вартість предмета іпотеки на момент набуття права власності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кредитні ініціативи» проведена з порушенням зазначених положень законодавства.

Доводи апеляційної скарги проте, що суд першої інстанції задовольнив позовну вимогу неналежним способом захисту, апеляційний суд відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З урахуванням істотної зміни з 16 січня 2020 року матеріально-правового регулювання спірних реєстраційних відносин, апеляційний суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту - скасування рішення державного реєстратора - державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Є. І. про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі, відповідає вимогам закону та є ефективним.

Що стосується вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, то апеляційний суд виходить з наступного.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Схожий за змістом висновок зроблено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі№638/2304/17 ( провадження №61-2417 сво19).

Згідно ч.3 ст. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Договір купівлі-продажу від 11 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., за яким ОСОБА_1 набув права власності на спірне нерухоме майно ніким не скасований та не визнаний недійсним.

Оскільки на час розгляду цієї справи, державна реєстрація права власності ТОВ «Кредитні ініціативи» скасована, договір купівлі-продажу від 11 квітня 2008 року є чинним, а тому з врахуванням правил ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності на спірне нерухоме майно.

Суд першої інстанції відхилив вимоги позивача про скасування рішення державного реєстратора з підстав порушення ним вимог Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Згідно п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення судом норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині задоволення вимог про визнання права власності, допустив неправильне застосування норм матеріального права, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухвалення нового про відмову у їх задоволенні.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позов визнаний судом обґрунтованим лише в частині задоволення немайнової вимоги, за яку при поданні позовної заяви ОСОБА_1 сплатив 768 грн 40 коп., тому сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача підлягає зменшенню з 8103 грн 63 коп. до 768 грн 40 коп.

При поданні апеляційної скарги ТОВ «Кредитні ініціативи» сплатило 12 155 грн 43 коп. судового збору (1536 грн 80 коп. за немайнову вимогу + 11 002 грн 83 коп. за майнову вимогу). Оскільки рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності скасоване, а тому судовій збір в сумі 11 002 грн 83 коп. за майнову вимогу підлягає стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 березня 2021 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 про визнання права власності скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 березня 2021 року в частині стягнення судового збору з товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 змінити, зменшивши стягнутий судовий збір з 8103 грн 63 коп. до 768 грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 11 002 грн 83 коп. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 09 червня 2021 року.

Головуючий

Судді