ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача Пасічнюк Ю.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

встановив:

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» від 03 вересня 2020 року № 151-к «Про звільнення вихователя ОСОБА_1 »; визнати запис в трудовій книжці НОМЕР_1 про звільнення ОСОБА_1 з посади вихователя Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат», згідно наказу в.о. директора недійсним; поновити ОСОБА_1 на посаді вихователя Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» з 07 вересня 2020 року; стягнути з Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 вересня 2020 року по 06 жовтня 2020 року та моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.; стягнути з Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які були понесені під час розгляду справи.

Позов мотивувала тим, що 16 серпня 1999 року вона була прийнята на посаду вихователя Фастівської обласної природо-математичної школи-інтернат-ліцею, назву якого в подальшому було змінено на Комунальний заклад Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат». 17 червня 2020 року її було ознайомлено із повідомленням від 15 червня 2020 року № 01-26/159 про можливе наступне звільнення з посади вихователя на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, яке відбулося 31 серпня 2020 року, у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат».

В подальшому 07 вересня 2020 року вона була звільнена з посади вихователя наказом в.о. директора КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» від 03 вересня 2020 року № 151-к. Вважає, що вищевказаний наказ є протиправним та підлягає скасуванню. Посилається на те, що на час видання оскаржуваного наказу про її звільнення, відповідач не мав законних підстав для таких дій, оскільки ще не був затверджений, належним чином, новий штатний розпис на 2020 рік, не набрав чинності і не був введений в дію, так як не був затверджений Департаментом освіти і науки Київської обласної державної адміністрації. Зазначила, що при скороченні чисельності чи штату працівників без штатного розпису зробити скорочення неможливо, так як він є необхідним документом для звільнення працівників у зв`язку з вказаними умовами. Разом з тим, зазначила, що відповідачем було порушено, встановлений законодавством України, порядок її звільнення, а саме: порушено вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, не виконано належним чином, обов`язок щодо подальшого її працевлаштування та не запропоновано їй всіх наявних у навчальному закладі вакантних посад. Окрім того, зазначила, що з відповідача на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 08 вересня 2020 року по 06 жовтня 2020 року. Більш того, послалася на те, що звільнення її з роботи призвело до стресу та моральних страждань, вона втратила нормальні життєві зв`язки з колегами, незаконно залишилася без роботи та змушена в судовому порядку доводити своє порушене право на працю. Через вказані події їй було призначено амбулаторне лікування гіпертонічного кризу. Тому, вважає, що відповідачем їй було завдано морально шкоду.

12 жовтня 2020 року у даній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

21 жовтня 2020 року позивачем було подано Заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме з 08 вересня 2020 року по день ухвалення рішення по даній справі.

Вказана заява про збільшення позовних вимог, протокольною ухвалою суду від 24 лютого 2021 року була прийнята судом до розгляду.

18 листопада 2020 року представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позов, в якому остання просила суд відмовити в позові повністю. Зазначила, що згідно наказу КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» від 05 червня 2020 року № 61 до штатного розпису закладу були внесені відповідні зміни - пункт 1.1. та змінений штатний розпис введено в дію з 01 вересня 2020 року - пункт 2. Станом на 01 вересня 2020 року штатний розпис КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» з відповідними змінами був затверджений виконуючим обов`язки директора Департаменту освіти і науки Київської обласної державної адміністрації Осипенко Ж.Ж.. Станом на момент надання відповіді на адвокатський запит від 11 вересня 2020 року № 4, а саме 16 вересня 2020 року, оригінал затвердженого штатного розпису ще не було надіслано в заклад, тому у відповіді на адвокатський запит була надана копія штатного розпису закладу від 01 вересня 2020 року без резолюції Осипенко Ж.Ж .. Стверджує, що відсутність оригіналу документу у закладі не означає, що він не набрав чинності та не був введений в дію.

Разом з тим, зазначила, що посилання позивачки щодо порушення з боку роботодавця вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, а саме невиконання належним чином обов`язку щодо подальшого працевлаштування позивачки та не надання інформації про всі наявні в навчальному закладі вакантні посади, містять неправдиву інформацію.

05 червня 2020 року адміністрацією закладу було надіслано подання щодо погодження звільнення працівників КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» профспілковому комітету закладу відповідно до ст. 43 КупАП України. Під час проведення засідання профспілкового комітету КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» 11 червня 2020 року відбувся розгляд вищевказаного подання за участі всіх працівників, визначених такими, що підпадають під час скорочення чисельності та штату працівників закладу, в тому числі і позивачки та ознайомлено з усіма додатками до подання, в тому числі надано інформацію про всі наявні вакантні посади в закладі, про що зазначено в протоколі засідання профспілкового комітету від 11 червня 2020 року. З 05 червня 2020 року по 07 вересня 2020 року в навчальному закладі були відсутні інші вакантні посади, які могли б бути запропоновані позивачці зважаючи на наявну у нею кваліфікацію та освіту.

Окрім того, зазначила, що запис про звільнення у трудовій книжці позивачки дійсно не точно відповідає тексту наказу про її звільнення, але в частині посилання на відповідну статтю та пункт КЗпП України запис здійснено правильно. Тому, ніяких негативних наслідків для отримання допомоги по безробіттю в повному обсязі та повної правильності відповідних виплат для позивачки неповне формування тексту наказу у записі про звільнення не несе.

24 листопада 2020 року позивачем через канцелярію суду було подано відповідь на відзив, в якій позивач просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначила, що вважає аргументи сторони відповідача наведені у відзиві необґрунтованими, непереконливими і такими, що вводять суд в оману.

09 грудня 2020 року представником відповідача через канцелярію суду було подано Заперечення на відповідь на відзив, в яких остання просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Протокольною ухвалою суду від 24 лютого 2021 року у даній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав викладених в ньому, просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

За умовами ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно Статуту Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» (далі - статут) Комунальний заклад Київської обласної ради «фастівський ліцей-інтернат» у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», Положенням про загальноосвітній навчальний заклад (постанова КМУ від 27 серпня 2010 року № 778), рішенням Київської обласної ради, наказами департаменту освіти і науки Київської обласної державної адміністрації та цим статутом.

Відповідно до п. 2 статуту КЗ «Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» створено шляхом перейменування Фастівської обласної природо-математичної школи-інтернату-ліцею у Фастівський ліцей-інтернат» і є її правонаступником.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, ОСОБА_1 16 серпня 1999 року була прийнята на роботу в Фастівську школу-інтернат-ліцей на посаду вихователя, який в подальшому було реорганізовано в Комунальний заклад Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» (а.с. 47).

Наказом в.о. директора Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» № 151-к від 03 вересня 2020 року позивача було звільнено з посади вихователя 07 вересня 2020 року у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників, а саме за п.1 ст.40 КЗпП України із виплатою ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі посадового окладу та компенсації за невикористану основну щорічну відпустку за період з 01 серпня 2020 року по 07 вересня 2020 року за 6 календарних днів.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що наказ про її звільнення є протиправним оскільки на час його видання ще не був затверджений Департаментом освіти і науки Київської обласної державної адміністрації, належним чином, новий штатний розпис на 2020 рік, не набрав чинності і не був введений в дію. Разом з тим, посилається на те, що відповідачем також було порушено, встановлений законодавством України, порядок її звільнення, а саме: порушено вимоги ч. 3 ст. 49- 2 КЗпП України, не виконано належним чином, обов`язок щодо подальшого її працевлаштування та не запропоновано їй всіх наявних у навчальному закладі вакантних посад.

Вирішуючи вказаний спір, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про освіту» засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа): приймає рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію, зміну типу закладу освіти, затверджує статут (його нову редакцію), укладає засновницький договір у випадках, визначених законом.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про повну загальну середню освіту штатні розписи державних і комунальних закладів загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування і типів розробляються на основі типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти, затверджених центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, та затверджуються керівником закладу загальної середньої освіти за погодженням із засновником або уповноваженим ним органом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями ст.42 КЗпП України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до ч.2 ст.49-2 КЗпП України, при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Згідно ч.3 ст.49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму ВСУ від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

Пунктами 1, 7 статті 43 КЗпП України визначено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Як вбачається із наявного в матеріалах справи Штатного розпису на 2019 року КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат», який затверджено Директором департаменту освіти і науки КОДА Роговою В.Б. , в КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» з 01 вересня 2019 року були наявні 11 штатних одиниць вихователів (а.с. 28-29).

Між тим, директором Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» від 27 травня 2020 року винесено Наказ № 56 «Про скорочення чисельності працівників» (а.с. 81).

Так, у вказаному вище Наказі зазначено, що у зв`язку із скороченням мережі виховних груп у КЗ КОР «Фастівський ліцей інтернат» з 01 вересня 2020 року до 7 та, як наслідок, надлишковою чисельністю вихователів (6 працівників), кухарів (1 працівник), підсобних працівників кухні (1 працівник), керуючись п. 1 ст. 40, ст. 49-2 КЗпПУ, відповідно до чинного законодавства України, не пізніше ніж за 2 місяці, попередити працівників КЗ КОР «Фастівський ліцей інтернат» про можливе їх вивільнення та запропонувати всім працівникам, що підлягають під скорочення штату, переведення за їх згодою на інші вакантні посади. У разі відмови від переведення або браку вільних посад підготувати документи для скорочення відповідних працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпПУ.

Наказом директора Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» № 61 від 05 червня 2020 року, було внесено зміни до штатного розпису КЗ КОР «Фастівський-ліцей інтернат» з урахуванням чинних нормативних документів, які регулюють нормативну чисельність, особливості тарифікації та встановлення доплат працівникам закладів загальної середньої освіти з урахуванням специфіки закладу, його локальних документів та змін в законодавстві України у 2019-2020 роках, а саме серед інших було виведено із штатного розпису 4 штатні одиниці за посадою «вихователь», кількість штатних одиниць за посадою - 7. У даному наказі вказано, що затверджений Департаментом освіти і науки Київської обласної державної адміністрації штатний розпис КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» зі змінами ввести в дію з 01 вересня 2020 року та вважати таким, що втратив чинність штатний розпис КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» від 01 січня 2020 року з 01 вересня 2020 року. (а.с 73).

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії штатного розпису на 2020 рік КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат», затвердженого в.о. директора департаменту освіти і науки КОДА Ж.Ж. Осипенко, в КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» з 01 вересня 2020 року наявні 6 штатних посад вихователів (а.с. 75-77).

Відповідно до Колективного договору між адміністрацією та первинною профспілковою організаціє. Профспілки працівників освіти і науки України КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» на 2018-2023 роки, прийнятого на зборах трудового колективу «Фастівський ліцей-інтернат» 28 березня 2018 року, Профспілковий комітет серед іншого зобов`язується забезпечувати захист вивільнюваних працівників згідно з чинним законодавством, контролювати надання працівникам переважного права залишення на роботі відповідно до ст. 42 КЗПП України.

Так, 05 червня 2020 року директор КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» Пасічнюк Ю. звернулася до Профспілкового комітету КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» із поданням про надання згоди на звільнення вихователів, у зв`язку із скороченням мережі класів та наповнюваності виховних груп закладу відповідно до п. 1 статті 40 КЗпПУ, серед яких була і ОСОБА_1 (а.с. 31-32).

Згідно Протоколу засідання профспілкового комітету №14 від 11 червня 2020 року, на засідання профспілкового комітету буди запрошені, окрім інших, вихователі, які підпадають під скорочення, серед яких була присутня ОСОБА_1 , голова ПК Горчинська О.Ю. , ознайомила присутніх з поданням адміністрації на звільнення (погодження звільнення вихователів, у зв`язку із скороченням мережі класів та доповнюваності виховних груп закладу (а.с. 84-86).

Як вбачається із відмітки на Повідомленні КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» № 01-26/159 від 15 червня 2020 року, про заплановане звільнення, яке відбудеться 31 серпня 2020 року, ОСОБА_1 від проставлення підпису про ознайомлення з даним повідомленням відмовилася, у зв`язку із чим складено Акт від 17 червня 2020 року № 109/06-16 (а.с.40).

Доводи позивача про те, що станом на день видання наказу в.о. директора Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» від 03 вересня 2020 року № 151-к «Про звільнення вихователя ОСОБА_1 » не було затвердженого Департаментом освіти і науки Київської обласної державної адміністрації, належним чином нового штатного розпису на 2020 рік, який набрав чинності і був введений в дію, не зайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Щодо доводів сторони позивача про порушення відповідачем вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, а саме щодо невиконання обов`язку щодо подальшого працевлаштування позивачки та не надання інформації про всі наявні у відповідача вакантні посади, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до Правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 1 липня 2015 року у справі N 6-491цс15, власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

З наявного в матеріалах справи Аналізу рівня кваліфікації та продуктивності праці вихователів КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат», вбачається, що ОСОБА_1 має ІІ кваліфікаційну категорію, відсутню освіту за фахом та не належить до осіб, які мають переважне право на залишення на роботі при рівних умовах кваліфікації та продуктивності праці (а.с.35-38).

Згідно наявної в матеріалах справи Довідки про наявність вакантних посад в КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» станом на 05 червня 2020 року, за підписом директора Пасічнюк Ю., в КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» були наявні три вакантні посади, а саме: сестра медична, машиніст з прання, двірник (а.с. 83).

Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та наданими в судовому засіданні показами свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що 11 червня 2020 року під час засідання профспілкового комітету КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат» за участі всіх працівників, які підпадають під скорочення чисельності штату працівників закладу, в тому числі і позивачку, було ознайомлено з інформацією про всі наявні в закладі вакантні посади.

З досліджених судом доказів вбачається, що жодних вакантних посад у відповідача, які б могли бути запропоновані позивачу, враховуючи наявну у неї кваліфікацію та освіту, як до, так і одразу перед звільненням чи після не було. Відтак, запропонувати їх жодної можливості не було, що, на думку суду, звільняє відповідача від такого обов`язку перед позивачем.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, стороною позивача не було доведено підстав для задоволення позову, оскільки як вбачається з наданого штатного розпису, то у сторони відповідача дійсно відбулося скорочення штату працівників із скороченням посад «вихователя», а від запропонованих вакантних посад позивач відмовилась, оскільки письмових доказів на погодження із наданими вакансіями суду надано не було, що власне і не заперечувалось нею в суді.

Отже, судом встановлено, що відповідач у відповідності до ст. 49-2 КЗпП України, належним чином та завчасно повідомив позивача про звільнення у зв`язку із скороченням штату. Крім того, відповідачем не було запропоновано іншої роботи позивачу за його професією чи спеціальністю, оскільки вакантні посади, які відповідали б кваліфікації позивача у закладі були відсутні.

Також суд звертає увагу, що не було порушене і переважне право позивача на залишення на роботі, оскільки відповідно до ст. 42 КЗпП України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Більш того, суд вважає за необхідне зазначити, те, що Головним управлінням Держпраці у Київській області було проведено інспекційне відвідування відповідача, за результатами якого серед виявлених порушень відсутні вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.

Відтак, суд дійшов висновку, що при звільненні позивача за скороченням штату працівників відповідачем було дотримано встановлений законом порядок і процедуру такого звільнення з посади вихователя КЗ КОР «Фастівський ліцей-інтернат», а отже, позовну вимогу в частині визнання незаконним та скасування наказу в.о. директора Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» від 03 вересня 2020 року № 151-к «Про звільнення вихователя ОСОБА_1 », заявлено необґрунтовано, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Щодо інших позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул, то вони є похідними від позовної вимоги визнання незаконним та скасування наказу в.о. директора Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» від 03 вересня 2020 року № 151-к «Про звільнення вихователя ОСОБА_1 », а отже, задоволенню не підлягають.

Зважаючи, що звільнення є законним, а інших доказів заподіяння позивачці моральної шкоди суду надано не було, підстав для задоволення позову в цій частині суд також не вбачає.

Таким чином, розглянувши справу у межах пред`явлених позовних вимог та зазначених у позові підстав, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16 ЦК України, ст. 40, 43, 49-2, 49-4, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 3-5,12-13, 19, 76-92, 95, 187, 211, 223, 258-259, 264-265, 268, 272-273, 352, 354-355, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального закладу Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області 25 лютого 2004 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Комунальний заклад Київської обласної ради «Фастівський ліцей-інтернат», , адреса місця знаходження: вул. Великоснітинська, буд. 63, м. Фастів, Київська область.

Суддя Осаулова Н.А.

Повний текст виготовлено 04.06.2021 р.