Справа № 932/3917/21
Провадження №2-з/932/96/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , адреса проживання АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_4 ), третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєва Анастасія Анатоліївни ( м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 81, офіс 9), про визнання недійсними (удаваними) договорів купівлі-продажу у частині покупця, визнання покупцем, -

В С Т А Н О В И В:

19.05.2021 року позивач звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєва Анастасія Анатоліївни, про визнання недійсними (удаваними) договорів купівлі-продажу у частині покупця, визнання покупцем.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєва Анастасія Анатоліївни, про визнання недійсними (удаваними) договорів купівлі-продажу у частині покупця, визнання покупцем.

02.06.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення її позову шляхом: накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01); паркувальне місце №4, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); паркувальне місце №5, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); заборони ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії стосовно: квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01); паркувального місця №4, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); паркувального місця №5, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), а саме розпоряджатися і користуватися ними у будь-який спосіб, зокрема, але не виключно: відчужувати (продавати, дарити, міняти тощо), передавати на зберігання третій особі, передавати в найм (оренду), лізинг, здійснювати перепланування та/або будь-які будівельні роботи, знищувати і псувати, реєструвати місце проживання/перебування осіб.

В обґрунтування заяви позивач ОСОБА_1 зазначила, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа № 932/3917/21 за її позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними (удаваними) договорів купівлі-продажу у частині покупця, визнання покупцем. У вказаній позовній заяві вона як позивач просить: визнати договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , укладений 01.08.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєвою А.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1696, удаваним в частині покупця ОСОБА_2 з моменту його укладення та визнати покупцем за цим договором ОСОБА_1 ; визнати договір купівлі-продажу паркувального місця №4, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване за у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8, на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , укладений 11.08.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєвою А.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1782, удаваним в частині покупця ОСОБА_2 з моменту його укладення та визнати покупцем за цим договором ОСОБА_1 ; визнати договір купівлі-продажу паркувального місця №5, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване за у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8, на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , укладений 11.08.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєвою А.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1781, удаваним в частині покупця ОСОБА_2 з моменту його укладення та визнати покупцем за цим договором ОСОБА_1 .

Позивач вказує в заяві на те, що 25.05.2021 року після її звернення до суду із вказаним позовом від 19.05.2021 року відбулися нові події, які вимагають негайного вжиття заходів забезпечення позову у даній справі. В обгрунтування своїх позовних вимог вона у позові зазначає, що ОСОБА_6 є удаваним покупцем за вищевказаними договорами купівлі-продажу нерухомого майна, а фактично це майно купувала вона для своєї сім`ї, в дійсності усі домовленості щодо істотних умов, укладення цих договорів і розрахунок за цими договорами проводились безпосередньо нею, грошові кошти на придбання нерухомого майна були її власністю, оскільки були надані їй її батьком. Тобто всі фактичні обов`язки покупця виконала вона, проте у зв`язку з життєвими обставинами виникла необхідність тимчасово оформити право власності на придбане нерухоме майно на іншу особу ОСОБА_2 , який є рідним братом її чоловіка ОСОБА_7 . За домовленістю між ОСОБА_5 та сім`єю його брата ОСОБА_1 та ОСОБА_7 о. ОСОБА_6 повинен був відчужити вищевказане нерухоме майно (квартиру та два паркувальні місця) на її ( ОСОБА_1 ) ім`я влітку 2021 року. В січні 2021 року ОСОБА_7 , вона та їхня дитина переїхали до нової квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 і саме вони користувалися цією квартирою та паркувальними місцями, а не ОСОБА_6 , хоча останній і був зазначений покупцем у договорах купівлі-продажу. Проте, після смерті брата відповідача, а її чоловіка - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті вбивства кілером, ОСОБА_6 відмовляється повертати (відчужувати на її користь) квартиру та два паркувальних місця, він став їй погрожувати, що виселить її з дитиною з цієї квартири та повідомив, що вже отримав дублікати договорів купівлі-продажу нерухомого майна та оформляє технічний паспорт для подальшого перепродажу квартири та двох паркувальних місць. 25.05.2021 року після того, як ОСОБА_6 дізнався про подання нею до суду позовної заяви про визнання недійсними договорів та визнання її власником спірного нерухомого майна, він прибув до квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 разом з представниками правоохоронних органів, за допомогою яких він отримав доступ до квартири, адже за документами він фактично є власником цієї квартири, та у примусовому порядку, зламуючи замки із застосуванням механічних пристроїв, заволодів квартирою, не даючи їй та її сину до неї доступу. При цьому лише напередодні цих подій 24.05.2021 року ОСОБА_6 отримав ключі від вказаної квартири у слідчого, який веде кримінальну справу щодо вбивства її чоловіка ОСОБА_7 , яке сталося 24.04.2021 року. Виїзд поліції до квартири за вказаною адресою та її виселення з дитиною з цієї квартири було задокументовано, інформація про це міститься у працівників правоохоронних органів. Крім того, факт отримання ОСОБА_5 доступу до квартири за вказаною адресою, а фактично факт зламу замків в квартирі, було зафіксовано на відео її представником, який був присутній під час цих подій, та яке вона додає до заяви про забезпечення позову. З моменту укладання вказаних договорів купівлі-продажу вона, чоловік та їх син користувалися вказаною квартирою та двома паркувальними місцями, доки ОСОБА_7 не вбили, а її з сином не виселили з квартири.

Позивач в заяві про забезпечення позову зазначає, що у позові вона просить, у тому числі, визнати її покупцем за спірними договорами купівлі-продажу і рішення суду підтвердить її право власності на вказане нерухоме майно, тому якщо до закінчення розгляду справи це майно буде відчужено на користь третіх осіб, це може значною мірою ускладнити подальше виконання судового рішення та призведе до порушення прав нових набувачів, тому є необхідність у забезпеченні позову. Більше того, у випадку, якщо квартира та два паркувальні місця будуть відчужені третім особам до завернення даного судового процесу, це завдасть шкоди не тільки їй та її малолітньому сину, але призведе до порушення прав та інтересів нових набувачів цього майна, які навіть не будуть знати про наявність судового спору відносно придбаного майна, що призведе до збільшення судових процесів та судових витрат як позивача так і нових можливих власників майна. Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_6 вже виселив її з сином з квартири та вживає заходи щодо заволодіння спірним нерухомим майно, щодо якого триває судовий спір, розпочав активні дії щодо заволодіння спірним нерухомим майном та підготовки його для подальшого перепродажу саме після того, як вона звернулася до суду із вказаним позовом, з`явилась необхідність у забезпеченні позову з метою недопущення реальної загрози неможливості виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Розглянувши заяву про забезпечення позову з доданими до неї документами та переглянувши доданий до заяви СД-диск, ознайомившись матеріалами справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України, визначено види забезпечення позову, де у п. 6 ч. 1 вказаної статті зазначено про можливість забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпеченням позову по суті є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні Дейвіда Горнсбі (David Hornsby) та Ади Енн Горнсбі (Ada Ann Hornsby) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У пункті 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Частиною 4 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєва Анастасія Анатоліївни, про визнання недійсними (удаваними) договорів купівлі-продажу у частині покупця, визнання покупцем. В позові позивач просить: визнати договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , укладений 01.08.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , удаваним в частині покупця ОСОБА_2 з моменту його укладення та визнати покупцем за цим договором ОСОБА_1 ; визнати договір паркувального місця №4, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване за у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8, на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , укладений 11.08.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , удаваним в частині покупця ОСОБА_2 з моменту його укладення та визнати покупцем за цим договором ОСОБА_1 ; визнати договір паркувального місця №5, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване за у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8, на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , укладений 11.08.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , удаваним в частині покупця ОСОБА_2 з моменту його укладення та визнати покупцем за цим договором ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову та заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що рідний брат її чоловіка - ОСОБА_6 є удаваним покупцем за вищевказаними договорами купівлі-продажу нерухомого майна, а фактично це майно купувала вона для своєї сім`ї, в дійсності усі домовленості щодо істотних умов, укладення цих договорів і розрахунок за цими договорами проводились безпосередньо нею, грошові кошти на придбання нерухомого майна були її власністю, оскільки були надані їй її батьком. Тобто всі фактичні обов`язки покупця виконала вона, проте у зв`язку з життєвими обставинами виникла необхідність тимчасово оформити право власності на іншу особу ОСОБА_2 , який є рідним братом її чоловіка ОСОБА_7 . За домовленістю між ОСОБА_5 та сім`єю його брата ОСОБА_1 та ОСОБА_7 о. ОСОБА_6 повинен був відчужити вищевказане нерухоме майно на її ( ОСОБА_1 ) ім`я влітку 2021 року. В січні 2021 року їх сім`я - її чоловік, ОСОБА_7 , вона та їхня дитина переїхали до нової квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 і саме вони користувалися цією квартирою та паркувальними місцями, а не ОСОБА_6 , хоча останній і був зазначений покупцем у договорах купівлі-продажу. Проте, після смерті її чоловіка - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті вбивства кілером, ОСОБА_6 відмовляється повертати (відчужувати на її користь) квартиру та два паркувальних місця, він став їй погрожувати, що виселить її з дитиною з цієї квартири та повідомив, що вже отримав дублікати договорів купівлі-продажу нерухомого майна та оформляє технічний паспорт для подальшого перепродажу квартири та двох паркувальних місць. 25.05.2021 року після того, як ОСОБА_6 дізнався про подання нею до суду позовної заяви про визнання недійсними договорів та визнання її власником спірного нерухомого майна, він прибув до квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 разом з представниками правоохоронних органів, за допомогою яких він отримав доступ до квартири та у примусовому порядку, зламуючи замки із застосуванням механічних пристроїв, заволодів квартирою, не даючи їй та її сину до неї доступу. 24.05.2021 року він отримав ключі від вказаної квартири у слідчого, який веде кримінальну справу щодо вбивства її чоловіка ОСОБА_7 , яке сталося 24.04.2021 року. Виїзд поліції до квартири за вказаною адресою та її виселення з дитиною з цієї квартири було задокументовано працівниками правоохоронних органів та знято на відео її представником.

Позивач в заяві про забезпечення позову зазначає, що у позові вона просить, у тому числі, визнати її покупцем за спірними договорами купівлі-продажу і рішення суду підтвердить її право власності на вказане нерухоме майно, тому якщо до закінчення розгляду справи це майно буде відчужено на користь третіх осіб, це може значною мірою ускладнити подальше виконання судового рішення та призведе до порушення прав нових набувачів, тому є необхідність у забезпеченні позову. Більше того, у випадку, якщо квартира та два паркувальні місця будуть відчужені третім особам до завершення даного судового процесу, це завдасть шкоди не тільки їй та її малолітньому сину, але з призведе до порушення прав та інтересів нових набувачів цього майна, які навіть не будуть знати про наявність судового спору відносно придбаного майна, що призведе до збільшення судових процесів та судових витрат як позивача так і нових можливих власників майна, тому є необхідність у забезпеченні позову з метою недопущення реальної загрози неможливості виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Як вбачається з «Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна» від 02.06.2021 року право власності на спірне нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01); паркувальне місце №4, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); паркувальне місце №5, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) зареєстровано за ОСОБА_5 .

У позовній заяві позивач стверджує, що саме вона є реальним покупцем спірного вищезазначеного нерухомого майна квартири та двох паркувальних місць, а не ОСОБА_6 , який є удаваним покупцем за цими договорами купівлі-продажу, фактично це майно купувала вона для своєї сім`ї, усі домовленості щодо істотних умов, укладення цих договорів і розрахунок за цими договорами проводились безпосередньо нею, грошові кошти на придбання нерухомого майна були її власністю, оскільки були надані їй її батьком, всі фактичні обов`язки покупця за цими договорами виконала вона, проте у зв`язку з життєвими обставинами виникла необхідність тимчасово оформити право власності на іншу особу, а саме на ОСОБА_2 , який є рідним братом її чоловіка ОСОБА_7 та з яким вони домовилися про те, що влітку 2021 року він переоформить все вказане майно на неї. В січні 2021 року вона з сім`єю переїхали жити до вказаної квартири та постійно в ній проживали. Проте, після смерті її чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті вбивства кілером та в зв`язку із її зверненням до суду з даним позовом ОСОБА_6 відмовляється повертати (відчужувати на її користь) квартиру та два паркувальних місця, повідомив її про свої наміри відчужити вказане нерухоме майно на користь інших осіб, 24.05.2021 року він отримав у слідчого, який розслідує кримінальну справу щодо вбивства її чоловіка, ключі від квартири, заволодів квартирою, 25.05.2021 року вона була ним виселена з малолітнім сином із вказаної квартири, позбавлена можливості користування нею, без вирішення в судовому порядку спору про нерухоме майно.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог, доводів заяви про забезпечення позову, приймаючи до уваги той факт, що з цих доказів, в тому числі з проглянутого судом відеозапису, вбачається існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення її позову, зважаючи на зміст позовних вимог позивача, яка оспорює дійсність договорів купівлі-продажу вказаних квартири та паркувальних місць в частині покупця, яким за цими договорами є ОСОБА_6 , стверджуючи, що покупцем за цими договорами є саме вона, та у позовних вимогах просить визнати удаваними дані договори купівлі-продажу в частині покупця та визнати її покупцем за цими договорами купівлі-продажу, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Виходячи з вимог ст. 150 ЦПК України, яка, окрім інших видів забезпечення позову, передбачає і такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, а також враховуючи інтереси як позивача так і відповідачів, зважаючи на обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог та спроможності таких заходів забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; та з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом: заборони ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії стосовно: квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01); паркувального місця №4, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); паркувального місця №5, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), а саме розпоряджатися і користуватися ними у будь-який спосіб, зокрема, але не виключно: відчужувати (продавати, дарити, міняти тощо), передавати на зберігання третій особі, передавати в найм (оренду), лізинг, здійснювати перепланування та/або будь-які будівельні роботи, знищувати і псувати, реєструвати місце проживання/перебування осіб.

Приймаючи рішення про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову, суд вважає, що наданими доказами підтверджено посилання позивача про наміри відповідача позбавити її права користування спірним нерухомим майном, яке за її твердженням було придбане саме нею як реальним покупцем за вищезазначиними договрами купівлі-продажу. Встановивши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позову, оскільки предметом спору у цій справі є визнання недійсними в частині покупця договорів купівлі-продажу нерухомого майна та визнання позивача покупцем за цими договорами, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення виконання ймовірного судового рішення, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову позовним вимогам у цій справі, оскільки невжиття заходу забезпечення позову може в подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення цього позову.

Відтак, забезпечення позову шляхом вчинення дій щодо вказаного вище майна до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу чи іншим заінтересованим особам.

Суд вважає, що зазначені заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими ОСОБА_1 у даній справі позовними вимогами.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 154, 157 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , адреса проживання АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_4 ), третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєва Анастасія Анатоліївни ( м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 81, офіс 9), про визнання недійсними (удаваними) договорів купівлі-продажу у частині покупця, визнання покупцем - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії стосовно: квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01); паркувального місця №4, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); паркувального місця №5, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), а саме розпоряджатися і користуватися ними у будь-який спосіб, зокрема, але не виключно: відчужувати (продавати, дарити, міняти тощо), передавати на зберігання третій особі, передавати в найм (оренду), лізинг, здійснювати перепланування та/або будь-які будівельні роботи, знищувати і псувати, реєструвати місце проживання/перебування осіб.

В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Вищезазначені заходи забезпечення позову вжити до вирішення даного спору по суті.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити для виконання учасникам справи, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, Державній реєстраційній службі, Головному управлінню юстиції у Дніпропетровській області.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Т.О. Кудрявцева