КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/7024/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі - ПАТ «Укрінбанк») про стягнення грошових коштів. Зазначив, що він євкладникомПАТ «Укрінбанк».Станом на 01 жовтня 2015 року борг банку перед ним складав 94 649,31 грн. та 5 594,67 доларів США. ОСОБА_1 просить визнати такою, що не відповідає вимогам закону, відмову відповідача у поверненні суми вкладів та процентів, зобов`язати відповідача повернути йому суму вкладу згідно умов договорів №10-2389139 від 29 вересня 2015р., №10-1389148 від 29 вересня 2015р., №10-1390199 від 01 жовтня 2015р. у розмірі 94 649,31 грн. та 5 594,67 доларів США.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ПАТ «Укрінбанк» суму боргу з відсотками, яка станом на 02 квітня 2020 року складає 1246,62 доларів США. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. ПАТ «Укрінбанк» не повернуло йому в повному обсязі кошти, залучені на підставі договору про розміщення банківських вкладів за №10-2389139 від 28 вересня 2015 року та №10-1389148 від 29 вересня 2015 року. Станом на 01 жовтня 2015 року борг банку складав 94 649,31 грн. та 5594,67 доларів США. В період з 12 листопада 2015 року і по 22 грудня 2016 року банк повернув 9000 грн. та 400 доларів США, а 12 лютого 2016 року ФГВФО виплатило йому 200 000 грн. Вважає, що ПАТ «Укрінбанк» має йому ще сплатити суму боргу з відсотками, яка станом на 02 квітня 2020 року за його розрахунком складає 1246,62 доларів США.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 і його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

В судове засідання представник ПАТ «Укрінбанк» не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ПАТ «Укрінбанк» та ОСОБА_1 укладені договори про розміщення банківських вкладів за №10-2389139 від 29 вересня 2015р. (безстроковий), №10-1389148 від 29 вересня 2015р. з датою повернення 02 листопада 2015р., №10-1390199 від 01 жовтня 2015р. з датою повернення 04 листопада 2015р. Загальна сума вкладів за гривнею складає 94 649,31 грн., сума вкладів за доларами США - 5 594,67 доларів США.

05 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Укрінбанк» із заявою про повернення належних йому коштів з виплатою відсотків за банківськими вкладами. Відповіді на звернення не отримав.

З 12 листопада 2015 року по 22 грудня 2015 року відповідач повернув ОСОБА_1 кошти за банківським вкладом у розмірі 9 000,0 грн. та 400,0 доларів США.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 р. № 934 «Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 грудня 2015 р. № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

12 лютого 2016р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було виплачено позивачу гарантовану суму вкладів у розмірі 200 000,0 грн.

22 березня 2016р. Правлінням Національного банку України прийнята постанова №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український Інноваційний Банк».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/1162/16 від 16 березня 2016 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016р., визнано незаконним та скасовано постанову Правління НБУ №934 від 24 грудня 2015 р. та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24 грудня 2015 р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 серпня 2016р. вищевказані судові рішення залишені без змін.

Постановою Верховного Суду України від 24 жовтня 2017р. зазначені судові рішення скасовані, в задоволені позову відмовлено. Висновки Верховного Суду України про необхідність скасування попередніх судових рішень мотивовані тим, що позов пред`явлений неналежним позивачем.

У зв`язку з наведеним, ПАТ «Українська Інноваційна Компанія» звернулась до суду із позовом до Національного Банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та скасування рішень.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2017 р. у справі №826/14033/17 визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного Банку України від 24 грудня 2015р. №934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних», визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015р. №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування тимчасового адміністратора банку».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018р. постанова Окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 р. залишена без змін.

Постанова Правління НБУ №180 від 22 березня 2016р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» з моменту її прийняття скасована постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року по справі №826/5325/16. Цим же рішенням визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22 березня 2016р. № 385 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» з моменту його прийняття.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 р. та ухвалою Вищого адміністративного Суду від 23 листопада 2016 р. вказана постанова залишена без змін.

13 липня 2016р. згідно рішення Загальних зборів акціонерів змінено назву та види діяльності Банку, а саме: з ПАТ «Укрінбанк» на ПАТ «Укр/ін/ком», про що внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців (ЄДР). Крім того, змінено також юридичну адресу місцезнаходження товариства.

Рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Укр/ін/ком» від 28 березня 2017р. змінено найменування товариства як юридичної особи з «Публічного акціонерного товариства «Укр/ін/ком» на «Публічне акціонерне товариство «Українська Інноваційна Компанія». Відповідні зміни зареєстровані в ЄДР.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 грудня 2019р. в справі №925/698/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо переходу прав та обов`язків ПАТ «Український інноваційний банк» до ПАТ «Українська інноваційна компанія», зробила висновок, що зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова «банк», виключення з видів його діяльності «діяльності комерційних банків» (КВЕД: 64.19) не є ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні статті 108 ЦК України (статті 87 Закону про акціонерні товариства), ані виділом в розумінні статті 109 ЦК України (статті 86 Закону про акціонерні товариства), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні статті 106 ЦК України (статей 83-85 Закону про акціонерні товариства). Попри те, що правовий висновок щодо застосування норм права у справі № 914/3587/14 (постанова від 24 квітня 2019р.) Велика Палата Верховного Суду зробила стосовно зміни найменування (типу) акціонерних товариств з відкритого або закритого на публічне або приватне, Велика Палата Верховного Суду не бачить підстав відходити від правового висновку, зробленого у мотивувальній частині зазначеного судового рішення (пункт 50), відповідно до якого сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи.

Отже, в результаті організаційних змін банку від 13 липня 2016р. та від 28 березня 2017р. нова банківська установа відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність», не утворилась. ПАТ «Український інноваційний банк» не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ «Укр/ін/ком», а відтак й ПАТ «Укр/ін/ком» не набуло прав банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 березня 2020 р. № 616 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» на один рік з 23 березня 2020 р. до 22 березня 2021 р. включно.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Укрінбанк» про стягнення грошових коштів.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

У п. 8) Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з п. 16) ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом.

Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку, як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2) ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

У п. 1) ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене п. 1) ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Згідно із ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до правового висновку викладено у постанові Верховного Суду України від 07 червня 2017 р. у справі № 490/4542/15-ц, задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими передбачено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до ст. 52 цього Закону.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання відмови відповідача в поверненні суми вкладів та процентів по них такою, що не відповідає вимогам закону, та зобов`язання відповідача повернути йому суму вкладу згідно умов договорів №10-2389139 від 29 вересня 2015р., №10-1389148 від 29 вересня 2015р., №10-1390199 від 01 жовтня 2015р. у розмірі 94 649,31 грн. та 5 594,67 доларів США.

Оскаржуючи вказане рішення, ОСОБА_1 не навів доводів на спростування таких висновків суд першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 червня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.