Справа № 331/4233/20
Провадження № 2/331/1530/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.,

за участю секретаря - Рухлової М.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що між сторонами було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка»). Позивач свої зобов`язання за договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску. В порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 19.10.2020 року має заборгованість у розмірі 225 515,57 грн., з них: тіло кредиту - 218 955,17 грн., відсотки за кредитом - 1312,95 грн., також неустойка у розмірі 5247,45 грн. Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3382,73 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2021 року позов АТ «Альфа-Банк» було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 225 515, 57 грн., з якої: тіло кредиту - 218 955,17 грн., відсотки за кредитом - 1312,95 грн., неустойка у розмірі 5247,45 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3382,73 гривень.

26.04.2021 року ухвалою суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було задоволено, скасовано заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2021 року по цивільній справі за позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності,просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 03.10.2018 року АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали Договір про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» шляхом надання оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка») та підписання анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк», відповідно до умов якого позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 200 000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитом становила 24 % річних.

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач підписанням акцепту підтвердив акцепт публічної пропозиції та укладення договору між ним та АТ "Альфа-Банк" на умовах, викладених в публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку www.alfabank.ua, а також, що він ознайомився з положеннями законодавства України, що регулюють порядок відкриття, використання і закриття рахунків, надання та користування іншими послугами банку згідно з договором, в тому числі, зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач належно виконав умови кредитного договору, видав відповідачеві кредитну картку, відкрив картковий рахунок та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 200 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак ОСОБА_1 не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, сплати відсотків за користування ним, допустив заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування ним.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 03.10.2018 року становить 220 268,12 грн., у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 218 955,17 грн., проценти за користування кредитом у сумі 1312,95 грн.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві позичальника від 03.10.2018 року, а також у оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 03.10.2018 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

В оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 03.10.2018 року зазначено, що у разі настання відкладальних обставин, що визначені договором, пропонується застосовувати умови Програми «Моментальна розстрочка на карту», що вказані у Додатку № 4 до договору. У розділі ІІІ Додатку № 4 до договору визначаються такі умови Програми «Моментальна розстрочка на карту»: сума кредиту, процентна ставка, строк користування кредитом, комісійні винагороди (у випадку їх наявності), порядок сплати кредиту за Програмою «Моментальна розстрочка на карту».

Проте позивачем не було надано суду умови Програми «Моментальна розстрочка на карту».

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві умови програми «Моментальна розстрочка на карту», відсутність у анкеті-заяві та оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії домовленості сторін про сплату неустойки (пені, штрафів) за несвоєчасне погашення кредиту, надана банком оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Суд також зазначає, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Крім того, укладений 03.10.2018 року кредитний договір не містить також строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Альфа-Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що, АТ «Альфа-Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів за користування ними.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 03.10.2018 року у сумі 220 268,12 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 218 955,17 грн. та процентів за користування кредитом у сумі 1312,95 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3382,73 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 948025 від 04.11.2020 р.

На підставі ст.141,142 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог, в сумі 3304,02 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 549, 610, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, , МФО 300346, п/р № НОМЕР_2 ) заборгованість в розмірі 220 268 (двісті двадцять тисяч двісті шістдесят вісім) гривень 12 копійок, з якої: тіло кредиту - 218 955,17 грн., відсотки за кредитом - 1312,95 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, , МФО 300346, п/р № НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3304,02 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М. Світлицька