КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1453/21
Провадження № 2/488/1221/21 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.05.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої судді по справі - Лазаревої Г.М.,

за участю секретаря судового засідання - Криницької Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління комунального майна Миколаївської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , що діє від себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , про визнання відмови в приватизації мана неправомірною та зобов`язання вичинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30.04.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача Управління комунального майна Миколаївської міської ради про визнання відмови Управління комунального майна Миколаївської міської ради від 18.03.2021 року в приватизації кімнати №701-702 в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 27,3 кв.м. незаконною та зобов`язати Управління комунального майна Миколаївської міської ради провести приватизацію вищевказаної кімнати за позивачем.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що майже з 2017 року позивач разом зі своєю сім`єю зверталася до відповідача з метою приватизувати кімнати АДРЕСА_1 , загальною площею: 27.3 кв. м. у тому числі: 1-я кімната -16.6 кв.м.; втора кімната :10.7 кв.м., де вона зареєстрована та мешкає з 16.10.2005 року. Однак на її заяву про приватизацію та визнання її уповноваженим власником вказаного майна листом відповідача від 18.03.2020 року їй було відмовлено у приватизації. У зв`язку із чим вона вимушена була звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання і захисту усіх форм власності.

Основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України.

Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло, держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Судом встановлено, відповідно до довідки КП СКП «Гуртожиток» від 30.05.207 року за № 86, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають у кім. АДРЕСА_1 з 16.10.2003 р. та 27.10.2008 р. відповідно.

Згідно технічного паспорту виготовленого ТОВ «УКР ЮР ТЕХ» станом на 18.02.2019 року, кімнати АДРЕСА_1 мають житлову площу 27,3 кв.м., у тому числі: 1-а кімната - 16,6 кв.м., 2-а кімната - 10,7 кв.м.

Згідно довідки КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 03.092020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 28.12.2012 року власниками нерухомого майна не зареєстровані.

Відповідно до довідки Управління комунального майна Миколаївської міської ради від 19.04.2019 року, відомості щодо приватизації кімнати АДРЕСА_1 -відсутні.

Згідно акту від 07.10.2019 року, підписаного сусідами, підписи яких завірено директором КП «СКП Гуртожиток», ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 з 2003 року зареєстровані та постійно проживають у кімнатах АДРЕСА_1 . З 2008 року у зазначених кімнатах зареєстрований їх неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до листа Управління комунального майна Миколаївської Міської ради від 18.03.2021 року, підставою у відмові в приватизації кімнат АДРЕСА_1 є реєстрація прав власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на нерухоме майно по АДРЕСА_3 до 05.02.2019р. та ненаданням копії ордеру на жилу площу в гуртожитку.

Однак, відповідно до рішення Комітернівського районного суду Одеської області від 06.12.2018 р. (цивільна справа №504/2520/18), було встановлено, що 05.04.2003 року ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 здійснили відчуження вищевказаного нерухомого майна, оскільки 05.04.2003 року уклали договір купівлі-продажу вказаної квартири АДРЕСА_3 з ОСОБА_6 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 645.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 296/4642/19 від 24.02.2021 року, тривалий час проживання в житлі (незалежно від правового режиму) є достатньою підставою для того, щоб його вважати належною особою. А тому реєстрація та проживання позивача ОСОБА_1 за вказаною адресою: кімнати АДРЕСА_1 , тривалий час, а саме з 16.10.2003 року, є достатньою підставою для того, щоб вважати її належною особою для здійснення нею приватизації без надання ордеру на жиле приміщення, у якому вона тривалий час проживає.

Таким чином, судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом з родиною на законних підставах вселились до кімнати АДРЕСА_1 , зареєстровані та проживають в спірній кімнаті.

Суду не надані докази на підтвердження незаконності проживання позивача у спірній кімнаті, зокрема, щодо порушення порядку вселення до неї.

Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Крім того, п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», визначені об`єкти, які не підлягають приватизації та спірна квартира до переліку об`єктів приватизації, які не підлягають приватизації не відноситься.

Згідно п. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5статті 2 цього Закону. Тобто, підставою для відмови в приватизації може бути лише те, що громадянин вже скористався своїм правом на приватизацію житла.

Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що позивач має право на приватизацію спірної кімнати, що відповідає положенням Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

На підставі вказаного, суд приходить до висновку, що відмова у приватизації є неправомірною та вважає за необхідне зобов`язати відповідача вчинити дії, шляхом оформлення необхідних документів за заявою позивача щодо передачі в порядку приватизації у власність кімнати АДРЕСА_1 , загальною площею 27,3 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 16,6 кв.м., 2-а кімната - 10,7 кв.м.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки іншим чином захистити свої порушені права позивач не має змоги внаслідок відмови у проведені такої приватизації відповідним органом приватизації.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління комунального майна Миколаївської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , що діє від себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , про визнання відмови в приватизації майна неправомірною та зобов`язання вичинити певні дії,- задовольнити.

Визнати відмову Управління комунального майна Миколаївської міської ради від 18.03.2021р. в приватизації кімнати АДРЕСА_1 , загальною площею: 27.3 кв. м., у тому числі: 1-а кімната -16.6 кв.м.; 2-а кімната: 10.7 кв.м., незаконною.

Зобов`язати Управління комунального майна Миколаївської міської ради провести приватизацію кімнати АДРЕСА_1 , загальною площею: 27.3 кв. м., у тому числі: 1-а кімната -16.6 кв.м.; 2-а кімната: 10.7 кв.м. за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зареєстрованими особами.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , видний Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 03.12.1997 року, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління комунального майна Миколаївської міської ради, місцезнаходження: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, тел.: (0512) 374070.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що діє від себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зареєстровані: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 13.11.1996 року.

Суддя Г.М. Лазарева