Справа № 419/38/20
Провадження № 22-ц/810/500/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 09 липня 2020 року ухваленого судом у складі судді Мартинюка В.Б. в приміщенні того ж суду

у справі про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ТОВ "Компанія Фарін"

третя особа - Військово-цивільна адміністрація міста Щастя Новоайдарського району Луганської області

встановив:

У січні 2020 року позивач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Воронкіна В.А. звернувся до суду з вказаним позовом, який згодом уточнив та остаточно просив визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовану будівлю автомийки з автомобільною стоянкою, що розташовані на земельній ділянці за кадастровим номером :01:010:0020 по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов Договору про спільну діяльність під час будівництва укладеного 17 вересня 2014 року між позивачем та товариством відповідача, що призвело до порушення права власності позивача на самочинно збудоване спірне нерухоме майно, зокрема автомийку, разом з якою останнім також було споруджено автомобільну стоянку, що не заперечувалось відповідачем.

Оскільки земельна ділянка на якій розташоване вказане спірне нерухоме майно самочинно збудоване позивачем є комунальною власністю Військово цивільній адміністрації міста Щастя Новоайдарського району Луганської області, і у встановленому законом порядку останньому не була відведена, тому вважає є підстави відповідно до вимог статті 376 ЦК України для визнання за ним права власності на самочинно збудований об`єкт у судовому порядку.

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 09 липня 2020 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення, просить його скасувати.

За доводами апеляційної скарги, судом неповно з`ясовані усі обставини справи, зокрема не встановлено обставин щодо спірного нерухомого майна у вигляді автомобільної стоянки, яка також була збудована позивачем, готовності будівлі автомийки з автомобільною стоянкою для введення в експлуатацію, не надано відповідної оцінки звіту про проведення технічного обстеження від 20 лютого 2019 року; висновки суду про те, що ТОВ «Компанія Фарін» не є належним відповідачем у справі не відповідають обставинам справи, оскільки саме товариством відповідача порушено умови договору від 17 вересня 2014 року, що призвело до порушення прав власності позивача на спірне самочинно збудоване нерухоме майно; крім того, суд не прийняв процесуального судового рішення щодо поданої відповідачем заяви про визнання позову відповідно до вимог ч. 1, ч.4 ст. 206 ЦПК України.

Відповідач та третя особа у справі правом відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи за апеляційною скаргою представників скаржника - адвоката Воронкіна В.А. , адвоката Старовойтова О.В., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до копії договору оренди землі від 24.12.2004 року Щастинська міська рада в особі міського голови Горшковського Віктора Михайловича, діючого на підставі ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні» та частини 12 Перехідних положень Земельного кодексу та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ ФАРІН», в особі директора підприємства Абулова С.Н. уклали договір оренди, згідно з яким Третя особа на підставі рішення XIX сесії ХХШV скликання Щастинської міської ради від 24.09.2004 року надала Відповідачу у строкове платне користування земельну ділянку під розміщення автостоянки, яка находиться за адресою: АДРЕСА_2 . Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з копією Акту приймання-передачі земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 від 09 липня 2005 року Щастинська міська рада в особі голови міської ради Горшковського В.М. з однієї сторони та ТОВ «Компанія Фарін» в особі директора Абулова С.Н. з другої сторони склали акт про те, що земельна ділянка площею 0,0734 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 передана орендарю на умовах і у строки визначені договором оренди.

Відповідно до копії договору про спільну діяльність під час будівництва від 17.09.2014 року між ТОВ «Компанія Фарін» та ФОП ОСОБА_1 уклали договір згідно якого ТОВ «Компанія Фарін» надає (відводить) для будівництва об`єкт Земельну ділянку (без зміни землекористувача) та виступає в якості замовника будівництва об`єкта, а Сторона 2 ( ОСОБА_1 ) здійснює фінансування будівництва об`єкта та безпосереднє будівництво. Договір діє з моменту підписання до моменту остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору.

Згідно технічного паспорту дане приміщення, а саме будівля автомийки з автомобільною стоянкою за адресою: АДРЕСА_3 є об`єкт збудований самочинно та не прийнятим до експлуатації.

Відповідно до копії листа виконавчого комітету Щастинської міської ради від 25.03.2019 року «Щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна» ФОП ОСОБА_1 запропоновано звернутись до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в межах області за місцем знаходження майна, для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю автомийки з автомобільною стоянкою, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з копією листа ВЦА міста Щастя від 09.07.2019 року № 497/17 «Щодо передачі в оренду земельної ділянки» розглянуто звернення щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0734 га під будівлю автомийки з автомобільною стоянкою за адресою: АДРЕСА_3 для подальшої передачі вищезазначеної земельної ділянки в оренду строком на 1 рік. При додатковому наданні правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна - будівлю автомийки з автомобільною стоянкою за адресою: АДРЕСА_3 , буде надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-019 від 09.09.2019 року земельна ділянка кадастровий номер :01:010:0020 місце розташування Луганська область, м. Щастя, вулиця Рєспубліканская ( у районі СТО), цільове призначення 1.11.6, категорія Землі житлової та громадської забудови, для використання земельної ділянки - під розміщення автостоянки, форма власності комунальна, площа - 0,0734 га, право власності Щастинська міська рада, орендар ТОВ «Компанія Фарін» строк дії права 10.

Згідно з звітом про проведення технічного обстеження від 20.02.2019 року об`єкту будівлі автомийки з автомобільною стоянкою, яка розташована у місті Щастя, Новоайдарського району, Луганської області по вулиці Рєспубліканская, будинок 22 б - за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта самочинно збудованої будівлі автомийки з автомобільною стоянкою, яка розташована у АДРЕСА_3 (загальною площею будівлі мийки літ А-1 - 70,4 кв.м, загальною площею нежитлової будівлі літ Б-1- 25,4 кв.м, загальною площею навісу літ К - 132 кв.м. встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Відповідно до копії Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 49685530 від 14.11.2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ВЦА міста Щастя Новоайдарського району Луганської області розглянуто заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 08.11.2019 року від ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на будівлю автомийки з автомобільною стоянкою, що розташована АДРЕСА_3 та документи подані для проведення державної реєстрації прав не надають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову суд керувався ч. 1 ст.31, ч. 1,ч.7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 2, ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», положеннями Закону України «Про місцеве самоврядування», вимогами ст.ст.18, 26 Закону України «Про основи містобудування», ст. 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, ст. 376 ЦК України, врахував висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15, і виходив з того, що державній реєстрації підлягає право власності лише на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, проте, позивачем не надано доказів введення спірної прибудови до експлуатації в установленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права, визнання ж права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Належним відповідачем у справі є Військово-цивільна адміністрація міста Щастя Новоайдарського району Луганської області, яка була утворена Указом Президента України 18 січня 2019 року № 13/2019 замість Щастинської міської ради Новоайдарського району Луганської області.

Колегія суддів вважає, висновок суду про відмову в задоволенні позову є вірним.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі з розгляду справ позовного провадження є позивач і відповідач.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач ОСОБА_1 посилається на невиконання відповідачем ТОВ «Компанія Фарін» умов п.4.1, п.п.6.2.5 п.6.2. договору про спільну діяльність під час будівництва від 17 вересня 2014 року за якими останній мав скласти з позивачем Акт приймання передачі автомийки, а позивач отримати в натурі у власність її площу після завершення будівництва, а також відповідач не заперечував щодо будівництва автомобільної стоянки.

Як встановлено судом, земельна ділянка на якій розташоване спірне самочинно збудоване позивачем нерухоме майно є комунальною власністю Щастинської міської ради, з якою ТОВ «Компанія Фарін» 24.12.2004 року уклало договір оренди землі строком на 10 років і який закінчився 22 грудня 2014 року та не був подовжений за зверненням орендаря.

Проте, позивачем ОСОБА_1 пред`явлено позов про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю автомийки з автомобільною стоянкою розташовані на вказаній вище земельній ділянці лише до ТОВ «Компанія Фарін», отже не до всіх відповідачів.

Про залучення до участі у справі Військово-цивільної адміністрації міста Щастя Новоайдарського району Луганської області, яка була утворена Указом Президента України 18 січня 2019 року № 13/2019 замість Щастинської міської ради Новоайдарського району Луганської області як співвідповідача позивачем не заявлялося, проте ухвалене по справі рішення буде стосуватися прав та обов`язків вказаної особи.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності обставинам справи висновків суду про те, що ТОВ «Компанія Фарін» не є належним відповідачем не заслуговують на увагу як на підставу для скасування рішення суду, оскільки це не вплинуло на правильність висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було прийнято рішення щодо заяви відповідача про визнання позову є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом судового засідання від 09.07.2020 року (а.с.154).

Іншим доводам апеляційної скарги колегія суддів не дає оцінки, оскільки це може мати місце під час розгляду справи із усіма належними відповідачами по справі.

Разом з цим, ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд дійшов передчасних висновків стосовно недоведеності обставин на які посилався позивач, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни оскаржуваного судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду змінити, виключивши з його мотивувальної частини висновки щодо встановлення обставин будівництва спірної автомийки.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 09 липня 2020 року змінити, виключивши з його мотивувальної частини висновки щодо встановлення обставин будівництва спірної автомийки.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складення повної постанови 25 січня 2021 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В.Кострицький

М.В. Назарова