_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/9/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2021

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Поведьонкові І.А., Бродецької Т.В., Тельпіс Я.І., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017р. до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, відповідно до якого, позивач просить визначити ідеальні частки у спільній сумісній власності в квартирі АДРЕСА_1 , по 1/2 частині за ОСОБА_1 та 1/2 частині за ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; визначити ідеальні частки у спільній сумісній власності в квартирі АДРЕСА_2 , по 1/2 частині за ОСОБА_1 та 1/2 частині за ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 . Визначити ідеальні частки у спільній сумісній власності в квартирі АДРЕСА_3 по 1/2 частині за ОСОБА_1 та 1/2 частині за ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 ; визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 ; визнати право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з ідеальною часткою 1/2 на автомобіль «Toyota Avensis», держномер НОМЕР_1 ; визнати право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з ідеальною часткою 1/2 на автомобіль «Nissan Micra»; визнати право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з ідеальною часткою 1/2 на мікроавтобус Opel Vivaro, держномер НОМЕР_2 ; визнати право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з ідеальною часткою 1/2 на мікроавтобус Renault Kangoo, держномер НОМЕР_3 ; витребувати у ОСОБА_2 правовстановлюючі документи на всі спірні квартири та автомобілі.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2017 року зазначений позов, був залишений без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів, з дня отримання ухвали, усунути зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви.

Зазначені недоліки в ухвалі суду були усунені, у зазначений судом строк, тому дана заява відповідає вимогам, викладеним в ст.ст. 119, 120 ЦПК України, підлягає розгляду в судах загальної юрисдикції та підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Не погоджуючись частково з позовними вимогами відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та просив суд:

1.Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя частково, а саме:

-Визначити ідеальні частки у спільній сумісній власності в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстрованій в ОМБТІ та РОН під № 412 стр.101 кн.358 пр. від 25.06.2000 року, по Ѕ частині за ОСОБА_1 та Ѕ частині за ОСОБА_2 .

-Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

-Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

-Визначити ідеальні частки у спільній сумісній власності в квартирі АДРЕСА_4 , зареєстрованій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 03.06.2014року, номер запису про право власності № 5885840 від 03.06.2014 року, по Ѕ частині за ОСОБА_1 та Ѕ частині за ОСОБА_2 .

-Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_4 .

-Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_4 .

-Визнати права спільної сумісної власності на автомобіль марки «Nissan micra» чорного кольору, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

-Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобіля марки «Nissan micra» чорного кольору, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

-Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля марки «Nissan micra» чорного кольору, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

2. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Крім того, у провадження Київського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа №520/535/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Враховуючи, те що у обох справах відповідачем є ОСОБА_2 , та те, що предмет спору у справі №520/11527/17 квартира АДРЕСА_5 придбалася за гроші, надані позивачем ОСОБА_3 за іншим позовом та те, що задоволення позову у справі №520/11527/17 залежить від вирішення справи №520/535/18, з метою повного з`ясування обставин спору та правильного його вирішення, суд вважав за необхідне об`єднати їх в одне провадження.

Ухвалою від 04.04.2018 року, Київський районний суд м.Одеси було об`єднано в одне провадження цивільні справи №520/11527/17 та №520/535/18, та подальший розгляд справи здійснювати під №520/11527/17.

Згідно позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу, позивач просила суд:

1. Ухвалити рішення, яким стягнути пропорційно по одній другій частині суми боргу з ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_6 , виданий безстроково 02.03.1998 року, персональний код: НОМЕР_7 , суму боргу у розмірі 1 285 546,50 (один мільйон двісті вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот сорок шість ) гривень 50 копійок, а саме:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_6 , виданий безстроково 02.03.1998 року, персональний код: НОМЕР_7 , одну другу частину суми боргу, що становить 642 773,25 (шістсот сорок дві тисячі сімсот сімдесят три) гривень 25 копійок;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_6 , виданий безстроково 02.03.1998 року, персональний код: НОМЕР_7 , одну другу частину суми боргу, що становить 642 773,25 (шістсот сорок дві тисячі сімсот сімдесят три) гривень 25 копійок.

2. Стягнути пропорційно сплачений судовий збір у розмірі 8810 грн. по одній другій частині з ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_6 , виданий безстроково 02.03.1998 року, персональний код: НОМЕР_7 , а саме:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_6 , виданий безстроково 02.03.1998 року, персональний код: НОМЕР_7 , одну другу частину сплаченого судового збору, що становить 4 405,00 (чотири тисячі чотириста п`ять) гривень 00 копійок;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_6 , виданий безстроково 02.03.1998 року, персональний код: НОМЕР_7 , одну другу частину сплаченого судового збору, що становить 4 405,00 (чотири тисячі чотириста п`ять) гривень 00 копійок.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 31.10.2018 року, клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про призначення судової оціночної експертизи задоволено, яке вмотивовано тим, що після ознайомлення з клопотанням відповідача ОСОБА_2 , від 17.08.2018 року про долучення до матеріалів справи оцінок ринкової вартості нерухомого та рухомого майна, останні не відповідають вимогам діючого законодавства, так як були проведені за особистим бажанням ОСОБА_2 , а не за ухвалою суду, що може вказувати на необ`єктивність проведених оцінок майна, що у майбутньому може привести до не правильного, не об`єктивного та помилкового рішення та вартість майна завищена.

У зв`язку з чим, суд прийшов до висновку, призначити судову оціночну експертизу на вирішення якої поставити питання:

- Яка ринкова вартість квартир: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 та будинку АДРЕСА_6 ?

- Яка ринкова вартість автомобіля Ніссан Мікра реєстраційний номер НОМЕР_5 ?

Проведення експертизи доручили ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім.С.С.Скибинського», попереджуючи експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покласти на ОСОБА_3 .

Провадження у справі було зупинене до отримання висновку експерта.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.09.2019 р. поновлено провадження у цивільній справі №520/11527/17, у зв`язку з тим, що від експерта 30.08.2019р. до суду надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи та виправлення описки у номеру будинку.

Відповідно до ч. 1ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Також у клопотанні експерт ОСОБА_5 просила, зокрема, зобов`язати сторони надати якісні копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомості: квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_4 та технічні паспорти на ці квартири, а також, будинок АДРЕСА_6 .

Відповідно до ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

На виконання ухвали суду від 05.09.2019 р., від представника ОСОБА_1 адвоката Туфекчі І.Д. надійшов лист у якому представник заявив про неможливість надання документів по клопотання експерта.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Бессараби П.А. надійшла заява до якої він додав копії договорів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_4 , будинок АДРЕСА_6 ., інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічні паспорти.

Отримавши копії документів, що були запитувані експертом, суд постановивши ухвалу від 11.09.2019 р. надіслав експерту ОСОБА_5 матеріали справи з доданими документами, що запитувались експертом для продовження виконання ухвали суду від 31.10.2018р. про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

Після отримання висновку експерта ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім.С.С.Скибинського» Скибінської Т.М. про призначення судової оціночної експертизи, провадження у справі відновлено.

Ознайомившись з висновком експерта ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім.С.С.Скибинського» Скибінської Т.М. про проведення судової оціночної експертизи, представник ОСОБА_1 , адвокатом Туфекчі І.Д., у порядку ст.49 ЦПК України, до суду 30.01.2020р. подана заява про зміну підстав позову про визнання договору недійсним.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 31.01.2020 р. прийнято заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Туфекчі І.Д. про зміну підстав позову про визнання договору недійсним, яка надійшла до суду 30.01.2020р.

Представник ОСОБА_3 , адвокат Руденко В.Г., ознайомившись з висновком експерта ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім.С.С.Скибинського» Скибінської Т.М. про проведення судової оціночної експертизи, також подав у порядку ст.49 ЦПК України, до суду 24.02.2020р. заяву про зміну предмету позову та просив суд:

1. В якості погашення суми боргу у розмірі 45 000,00 (сорок п`ять тисяч) доларів США, що на день подачі позову згідно курсу НБУ за 100 доларів США становить 2856,77 гривень України - 1 285 546,50 грн. (один мільйон двісті вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот сорок шість гривень 50 копійок) за договором позики від 12.01.2014 року звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_8 ) та ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_9 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області, 01.11.2001 року), що є їхньою спільною сумісною власністю, а саме на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 66,8 м.кв., житловою площею 37,6 м.кв. - на користь ОСОБА_3 (паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_6 , виданий безстроково 02.03.1998 року, персональний код: НОМЕР_7 ).

2. Стягнути пропорційно сплачений судовий збір у розмірі 8 810,00 грн. (вісім тисяч вісімсот десять гривень 00 копійок) по одній другій частині з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_8 ) та з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_9 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області, 01.11.2001 року) на користь ОСОБА_3 (паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_6 , виданий безстроково 02.03.1998 року, персональний код: НОМЕР_7 ) а саме:

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_3 (паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_6 , виданий безстроково 02.03.1998 року, персональний код: НОМЕР_7 ) одну другу частину сплаченого судового збору, що становить 4 405,00 грн. (чотири тисячі чотириста п`ять гривень 00 копійок);

- стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_9 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області, 01.11.2001 року) на користь ОСОБА_3 (паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_6 , виданий безстроково 02.03.1998 року, персональний код: НОМЕР_7 ) одну другу частину сплаченого судового збору, що становить 4 405,00 грн. (чотири тисячі чотириста п`ять гривень 00 копійок).

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.02.2020 р. прийнято заяву представника ОСОБА_3 , адвокат Руденко В.Г. про зміну предмету позову.

Також, після ознайомлення з висновком експерта ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім.С.С.Скибинського» Скибінської Т.М. про проведення судової оціночної експертизи, представник ОСОБА_1 , адвокатом Туфекчі І.Д. подано до суду клопотання про призначення судово-технічної експертизи документів.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.02.2020 р., клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Туфекчі І.Д. про призначення судово-технічної експертизи документів задоволено, призначено в рамках цивільної справи №520/11527/17 проведення судово-технічної експертизи на вирішення якої поставити наступні питання:

- Яка давність складання підпису та тексту в розписці від 12.01.2014р. від складаної імені ОСОБА_2 ?

Проведення експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Київ вул. Смоленська,6), попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покладено на ОСОБА_1 . Провадження у справі було зупинене до отримання висновку експерта.

27 лютого 2020 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла заява від представника ОСОБА_3 , адвоката Руденко В.Г. про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , із забороною відчуження вказаного нерухомого майна та внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 02.03.2020 р. заяву адвоката Руденко В.Г., який діє в інтересах ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення по справі №520/11527/17 задовольнити частково.

Накладено арешт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

21 травня 2020 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання судового експерта про надання оригіналу досліджуваної розписки від 12.01.2014р.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Руденко В.Г. надав суду оригінал розписки від 12.01.2014р.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 17.06.2020 р. вирішено, надіслати експертові матеріали справи №520/11527/17 та оригінал розписки від 12.01.2014р. написаної для продовження виконання ухвали суду від 25.02.2020р. про призначення судової технічної експертизи.

13 липня 2020 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання судового експерта Гріненко у якому він просив надати: порівняльні зразки документів оригінали достовірно датованих документів, в яких у період січень 2014 січень 2018, рукописно виконано записи та підписи синьо-фіолетовою пастою кількової ручки, у кількості не менше 20 зразків із різними датами складання за кожен рік досліджуваного періоду. У випадку, якщо такі зразки документів містяться в матеріалах справи, необхідно надати дозвіл на їх використання. Дозвіл суду на вирізання штрихів рукописних записів та підписів у всіх наданих (досліджуваному та порівняльному) документах, відповідно до ст.108 ЦПК України, оформлений ухвалою суду і надати порівняльні зразки у відокремленому від матеріалів справи вигляді. Крім того, експерт надав копію рахунку № НОМЕР_10 від 3.07.2020р. для оплати проведення експертного дослідження.

З зазначеним клопотанням експерта учасники справи ознайомилися 15 та 16.07.2020р.

В судовому засіданні 27.07.2020р. представник ОСОБА_3 адвокат Руденко В.Г. та представник ОСОБА_1 адвокат Туфекчі І.Д. інших документів не надали, посилаючись на їх відсутність. Крім цього остання не надала суду квитанції про сплату рахунку №1353 від 3.07.2020р. для проведення експертного дослідження.

Представник ОСОБА_2 адвокат Бессараба П.А. надав копію розписки від 12.01.2014р. та пояснив, що вона була зроблена під копірку при написанні оригіналу, інших документів не надав, але зауважив, що у його довірителя ОСОБА_2 , є у наявності декілька документів, які підпадають під запит експерта, однак, враховуючи попередження, що вони під час дослідження будуть знищені, не може надати їх, оскільки вони представляють певну цінність для ОСОБА_2 .. Також, адвокат Бессараба П.А. просив надати експерту на дослідження матеріали зі справи, які знаходяться у т.1 на а.с. 3, 19, 21, 23, 26, 40,42.

Інші учасники справи не заперечували проти направлення документів, які знаходяться у т.1 на а.с. 3, 19, 21, 23, 26, 40,42 у якості порівняльних зразків та надання дозволу на вирізання штрихів рукописних записів та підписів у всіх наданих (досліджувальному та порівняльному) документах.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.07.2020 р. вирішено, надіслати експертові матеріали справи №520/11527/17 для продовження виконання ухвали суду від 25.02.2020р. про призначення судової технічної експертизи. Вилучити з т.1 а.с. 3, 19, 21, 23, 26, 40,42 надавши їх у відокремленому від матеріалів справи вигляді експерту у якості порівняльних зразків, надавши дозвіл на вирізання штрихів рукописних записів та підписів у всіх наданих (досліджувальному та порівняльному) документах. Замінити вилучені документи засвідченими копіями. Надати експерту копію розписки від 12.01.2014р., надану у судовому засіданні представником ОСОБА_2 адвокатом Бессараба П.А.

Відповідно до вхідного реєстраційного номеру 55556/20, Київським науково дослідним інститутом судових експертиз було повернуто до Київського районного суду м. Одеси цивільну справу №520/11527/17, без виконання, у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 рахунку за проведення судово-технічної експертизи.

Відповідно до ч. 1ст. 254 ЦПК України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 12.11.2020 року поновлено провадження у цивільній справі №520/11527/17.

У судовому засіданні, що відбулось 10.12.2020 р. судом підготовче провадження вирішено закрити та призначити справу до судового розгляду про що постановлена ухвала Київського районного суду м.Одеси від 10.12.2020 р..

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 за первинним позовом адвокат Туфекчі І.Д. заяву про збільшення позовних вимог підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Бессараба П.А. з первинним позовом погодився частково, просив суд задовольнити первинний позов про поділ майна подружжя в частині позовних вимог, а саме:

- визнати спільною сумісною власністю подружжя: квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_4 ; автомобіль марки «Nissan micra» червоного кольору, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

- Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

- Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

- Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_4 .

- Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_4 .

- Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину автомобіля марки «Nissan micra» чорного кольору, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

- Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля марки «Nissan micra» червоного кольору, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

2. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Представник позивача ОСОБА_3 за вторинним позовом про стягнення боргу за договором позики адвокат Руденко В.Г. свою заяву про зміну предмету позову підтримав, просив позов задовольнити. Представники відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечували проти задоволення позовних вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, представник позивача адвокат Туфекчі І.Д. підтримала і просила позов задовольнити. Представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заперечували проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Враховуючи обставини справи та приймаючи до уваги приписи ч.3 ст. 12 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та ч.1 ст.81 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання договору недійсним не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що позивачем не надано суду доказів підтвердження своїх позовних вимог та не доведено обставини на які посилається позивач у своєму позові.

Судом та матеріалами справи за позовною заявою ОСОБА_3 про стягнення боргу встановлено, позивач ОСОБА_3 передала у борг відповідачу ОСОБА_2 свої грошові кошти у розмірі 45 000 доларів США, що становить на день подачі позову згідно курсу НБУ за 100 доларів США/ 2856.77 гривень України - 1 285 546,50 гривень 50 копійок, для придбання ним квартири в м. Одеса в інтересах сім`ї. В подальшому відповідачами за отримані кошти була придбана квартира АДРЕСА_7 , що стала гарантом виконання зобов`язань відповідачів за договором позики від 12.01.2014 року, про, що свідчить розписка від 12.01.2014 року.

Коли позивачу ОСОБА_3 стало відомо, що відповідач 1 - ОСОБА_2 та його дружина відповідач 2 - ОСОБА_1 розірвали шлюб та починають ділити спільно нажите майно подружжя, вона зверталась з усною вимогою до відповідачів про повернення суми боргу, як це вказано в укладеному між позивачем та відповідачем договорі позики від 12.01.2014 року, однак вимога залишилася не виконаною. У зв`язку з цим ОСОБА_3 звернулася до суду, з позовною заявою про стягнення боргу, за захистом її порушених прав.

Відповідачі за позовною заявою про стягнення боргу заперечували проти задоволення позову, мотивуючи тим, що повернути суму боргу не можуть, у зв`язку з тим, що не мають таких коштів.

Враховуючи обставини про неможливість повернення відповідачами суми боргу, представник позивача ОСОБА_3 адвокат Руденко В.Г. надав до суду проект мирової угоди від 31.01.2020 року, укладати яку інші сторони відмовилися, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають грошових коштів для погашення боргу.

В подальшому представником позивача ОСОБА_3 адвокатом Руденко В.Г. подано до суду заяву про зміну предмету позову.

Підставою для зміни предмету позову представник зазначив, що відповідачі ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) відмовились укладати мирову угоду від 31.01.2020 року для врегулювання спору в позасудовому порядку та їх представники зазначили у судовому засіданні, яке відбулося 31.01.2020 року, «що грошей в них немає і вони не збираються розрахуватися з позивачем за договором позики від 12.01.2014 року, так як не мають змоги цього зробити».

Відповідно до поданої представником заяви про зміну предмету позову, позивач ОСОБА_3 просив суд:

1. В якості погашення суми боргу у розмірі 45 000 доларів США, що на день подачі позову згідно курсу НБУ за 100 доларів США становить 2856,77 гривень України - 1 285 546,50 грн. за договором позики від 12.01.2014 року звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що є їхньою спільною сумісною власністю, а саме на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 66,8 м.кв., житловою площею 37,6 м.кв. - на користь ОСОБА_3 .

2. Стягнути пропорційно сплачений судовий збір у розмірі 8 810,00 грн. по одній другій частині з ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , а саме:

- стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_3 (паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_6 , виданий безстроково 02.03.1998 року, персональний код: НОМЕР_7 ) одну другу частину сплаченого судового збору, що становить 4 405,00 грн. (чотири тисячі чотириста п`ять гривень 00 копійок);

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 одну другу частину сплаченого судового збору, що становить 4 405,00 грн.

Під час проведення підготовчого засідання у цивільній справі № 520/11527/17 було виявлено нерухоме майно відповідачів та проведено судово-оціночну будівельну експертизу цього нерухомого майна для визначення ринкової вартості майна, під час вирішення спору про розподіл спільно нажитого майна подружжя, виявилось, що відповідачі мають у спільній приватній власності та спільній частковій власності нерухоме та рухоме майно, а саме:

1. квартира АДРЕСА_1 ;

2. квартира АДРЕСА_4 ;

3. будинок, який розташований по АДРЕСА_6 .

4. автомобіль марки «Nissan micra» червоного кольору, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Отже, згідно судово-оціночної будівельної експертизи нерухомого майна для визначення ринкової вартості майна, вартість нерухомих об`єктів, що належать відповідачам на праві спільної сумісної власності та спільної часткової власності складає:

1. квартира АДРЕСА_1 - 36 648,00 (тридцять шість тисяч шістсот сорок вісім) доларів США, що еквівалентно 881 864,00 (вісімсот вісімдесят тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривень;

2. квартира АДРЕСА_4 - 26 411,00 (двадцять шість тисяч чотириста одинадцять) доларів США, що еквівалентно 653 358,00 (шістсот п`ятдесят три тисячі триста п`ятдесят вісім) гривень;

3. будинок, який розташований по АДРЕСА_6 - 45 224 доларів США, що еквівалентно 1 118 756,00 (один мільйон сто вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість) гривень.

Враховуючи судово-оціночної будівельної експертизи нерухомого майна та визначення вартості майна, суд встановив, що вартість будинку, який розташований по АДРЕСА_6 , ціна якого становить 45224 доларів США, що еквівалентно 1 118 756,00 гривень, є співмірною суми боргу відповідачів, згідно договору позики від 12.01.2014 року.

Відповідно до ст.1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, «Правові наслідки порушення зобов`язання» у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв`язку з викладеним, судом встановлено, що з боку відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має місце порушення договірних зобов`язань та положень Цивільного кодексу України, які регулюють зобов`язальні правовідносини, згідно з якими зобов`язання повинне виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.2 ст. 73 СК України, накладення стягнення на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Відповідно до ч.4 ст.65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Отже, приймаючи до уваги обставини справи та той факт, що відповідачі за вторинним позовом про стягнення боргу відмовляються виконувати грошове зобов`язання згідно договору позики від 12.01.2014 року, суд прийшов до висновку, що для виконання зобов`язання за договором позики від 12.01.2014 року, який був укладений в інтересах сім`ї, можливо звернути стягнення на об`єкт нерухомого майна, що об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме на будинок, який розташований по АДРЕСА_6 - 45 224 доларів США, що еквівалентно 1 118 756,00 гривень, вартість якого є спів мірною суми боргу за договором позики від 12.01.2014 року.

Матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя встановлено, що спільно нажитим майном подружжя позивача та відповідача є майно, що складається нерухомого та рухомого майна, а саме:

1. квартира АДРЕСА_1 ;

2. квартира АДРЕСА_4 ;

3. будинок, який розташований по АДРЕСА_6 ;

4. автомобіль марки «Nissan micra» червоного кольору, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Згідно доказів наданих під час судового розгляду та приймаючи до уваги позовні заяви інших учасників справи, суд прийшов до висновку, що майно яке підлягає розподілу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, складається з:

1.квартира АДРЕСА_4 ;

2.автомобіль марки «Nissan micra» червоного кольору, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Судом встановлено під час судового розгляду, що квартира АДРЕСА_1 , згідно витягу про реєстрацію нерухомого майна вже поділена між позивачем та відповідачем у рівних долях, а саме, Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності, та Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності. Тому з огляду на встановлені обставини квартира АДРЕСА_1 не підлягає розподілу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також приймаючи до уваги, що під час поділу майна подружжя, підлягають розподілу і борги, які нажиті подружжям під час шлюбу.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 57 СК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 725/1776/18.

Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.

У частині другій статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті

81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що що позовна заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню, згідно якої в якості погашення суми боргу у розмірі 45 000доларів США, що на день подачі позову згідно курсу НБУ за 100 доларів США становить 2856,77 гривень України - 1 285 546,50 грн. за договором позики від 12.01.2014 року звернуто стягнення на нерухоме майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що є їхньою спільною сумісною власністю, а саме, на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 66,8 м.кв., житловою площею 37,6 м.кв. - на користь ОСОБА_3 .

Суд прийшов до висновку, що будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , також не підлягає розподілу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що за рахунок звернення стягнення на зазначений будинок, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будуть виконані грошові зобов`язання перед ОСОБА_3 згідно договору позики від 12.01.2014 року.

Також, з матеріалів справи вбачається, що спірне майно, а саме: квартира АДРЕСА_4 ; автомобіль марки «Nissan micra» червоного кольору, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 сторонами було придбано за час перебування у шлюбі, а відтак, таке майно є спільною сумісною власністю подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними, що повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Тому з огляду позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково, лише в частині розподілу квартири АДРЕСА_4 та автомобіля марки «Nissan micra» червоного кольору, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 . В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з викладеними обставинами та встановленими судом фактами вище.

До посилань адвоката Туфекчі І.Д. на те, що незважаючи на те, що шлюб між подружжям ОСОБА_6 розірвано 31.11.2017р., але вони фактично припинили шлюбні стосунки раніше, а тому на користь її довірительки слід стягнути 1/2 частину вартості автомобілів, суд ставиться критично, оскільки стороною не доведено, що при відчуженні автомобілів ОСОБА_2 діяв у супереч інтересів подружжя, шлюб між якими на час відчуження розірваний не був.

Суд також критично ставиться до посилань адвоката Туфекчі І.Д. про визнання особистою приватною власністю будинку АДРЕСА_6 , оскільки суду не надано належним та допустимих доказів що саме на грошові кошти від продажу іншого нерухомого мана було придбано зазначений будинок.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково, а саме:

Визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_4 та автомобіль «Nissan micra» червоного кольору, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Визнати право власності по Ѕ частині на квартири АДРЕСА_4 за ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_9 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області, 01.11.2001 року) та за ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_8 ).

Визнати право власності по Ѕ частині на автомобіль «Nissan micra» червоного кольору, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 за ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_9 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області, 01.11.2001 року) та за ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_8 ).

В задоволенні позову іншій частині відмовити.

2. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - задовольнити.

В якості погашення суми боргу у розмірі 45 000 (сорок п`ять тисяч) доларів США, що на день подачі позову згідно курсу НБУ за 100 доларів США становить 2856,77 гривень України - 1 285 546,50 грн. (один мільйон двісті вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот сорок шість гривень 50 копійок) за договором позики від 12.01.2014 року звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_8 ) та ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_9 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області, 01.11.2001 року), що є їхньою спільною сумісною власністю, а саме на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 66,8 м.кв., житловою площею 37,6 м.кв. - на користь ОСОБА_3 (паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_6 , виданий безстроково 02.03.1998 року, персональний код: НОМЕР_7 ).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_8 ) та з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_9 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області, 01.11.2001 року) на користь ОСОБА_3 (паспорт громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_6 , виданий безстроково 02.03.1998 року, персональний код: НОМЕР_7 ) судові витрати по 4405 грн. з кожного.

3. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду упродовж 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.