Справа № 489/2454/20
Номер провадження 2/489/292/21
08 червня 2021 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Губницького Д. Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (далі ПрАТ «МТЕЦ») до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,
У червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь 8552,49 грн. боргу за спожиту теплову енергію, 616,38 грн. інфляційних втрат, 283,21 грн. трьох відсотків річних та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
Посилаючись на те, що надіслане відповідачам попередження про заборгованість залишилося без задоволення, та борг відповідачами не погашено, позивач просить стягнути його з урахуванням нарахувань, передбачених статтею 625 ЦК України.
09.06.2020 р. ухвалою суду було відкрито справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
10.11.2020 р. ухвалою суду було здійснено перехід від розгляду цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність, а позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відзиву не надала.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.
Згідно витягу з реєстру територіальної громади у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 , зареєстрована ОСОБА_1 .
Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо кв. АДРЕСА_4 відсутні.
ПрАТ «МТЕЦ» є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до квартири відповідачів в 2017-2020 опалювальному періоді, що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону.
ПрАТ «МТЕЦ» зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу за спірний період, але ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2020 у видачі судового наказу було відмовлено.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.
Статтею 32 Закону України «Прожитлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.
Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.
Відповідно до частин першої, третьої статті 12 та частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Як вбачається з нарядів про підключення будинку до мереж теплопостачання, позивачем в спірний період була надана теплова енергія для опалення в будинок, в якому розташована квартира в якій зареєстровані відповідачі.
Приймаючи до уваги те, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії, не оплатили в повному обсязі отримані послуги, у зв`язку із чим за спірний період утворилася заборгованість, яка з урахуванням перерахунку складає 8552,49 грн., що підтверджується розрахунком позивача, який належними та допустимими доказами відповідачами не спростовано, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.
Що стосується вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат, то суд дійшов наступного.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).
За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16.12.2015 у справі № 6-2023цс15).
З огляду на те, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, вони на вимогу позивача повинні сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми.
Із розрахунку позивача вбачається, що за період з 01.02.2017 року по 01.05.2021 року (включно) інфляційні втрати складають 616,38 грн., а розмір трьох процентів річних за вказаний період становить 283,21 грн.
Оскільки вказаних розрахунків позивача відповідачами не спростовано, а позивач має право на стягнення таких нарахувань відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, відповідно до частин першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,00 грн.
Керуючись статтями4,19,141,263-265ЦПКУкраїни,суд,-
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» борг за період з 01.02.2017 по 01.05.2020 за спожиту теплову енергію у розмірі 8552,49 грн. боргу за спожиту теплову енергію, 616,38 грн. інфляційних втрат, 283,21 грн. трьох відсотків річних, а всього 9452,08 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» 2102,00 судового збору.
На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів, з дня його проголошення, до Ленінського районного суду м. Миколаєва може бути подана письмова заява про його перегляд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Відомості про учасників справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», , юридична адреса: м. Миколаїв, Каботажний спуск, 18;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1, НОМЕР_2,НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 08.06.2021.

Суддя Д. Г. Губницький