Справа № 932/3917/21
Провадження №2-з/932/87/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєва Анастасія Анатоліївни, про визнання недійсними (удаваними) договорів купівлі-продажу у частині покупця, визнання покупцем, -

В С Т А Н О В И В:

19.05.2021 року позивач звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєва Анастасія Анатоліївни, про визнання недійсними (удаваними) договорів купівлі-продажу у частині покупця, визнання покупцем.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

19.05.2021 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява позивача про забезпечення її позову шляхом: накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; паркувальне місце АДРЕСА_2 , загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ; паркувальне місце АДРЕСА_4 , загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ; заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії стосовно: квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; паркувального місця №4, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ; паркувального місця №5, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , а саме розпоряджатися і користуватися ними у будь-який спосіб, зокрема, але не виключно: відчужувати (продавати, дарити, міняти тощо), передавати на зберігання третій особі, передавати в найм (оренду), лізин, здійснювати перепланування та/або будь-які будівельні роботи, знищувати і псувати, реєструвати місце проживання/перебування осіб.

В обґрунтування заяви позивач зазначила, що ОСОБА_5 є удаваним покупцем за вищевказаними договорами купівлі-продажу нерухомого майна, а фактично це майно купувала вона для своєї сім`ї, проте у зв`язку з життєвими обставинами виникла необхідність тимчасово оформити право власності на іншу особу ОСОБА_2 , який є рідним братом чоловіка позивача. За домовленістю між ОСОБА_6 та сім`єю позивача відповідач повинен був відчужити вищевказане нерухоме майно на ім`я ОСОБА_1 влітку 2021 року. Проте, після смерті брата відповідача, а чоловіка позивача ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті вбивства кілером, відповідач відмовляється повертати (відчужувати на користь позивача) квартиру та два паркувальні місця, він став їй погрожувати, що виселить її з дитиною з цієї квартири та повідомив, що вже отримав дублікати договорів купівлі-продажу нерухомого майна та збирає документи для перепродажу квартири та двох паркувальних місць. У позові позивач просить у тому числі визнати її покупцем за спірними договорами купівлі-продажу і рішення суду підтвердить її право власності на вказане нерухоме майно, тому якщо до закінчення розгляду справи це майно буде відчужено на користь третіх осіб, це може значною мірою ускладнити подальше виконання судового рішення та призведе до порушення прав нових набувачів, тому є необхідність у забезпеченні позову.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.05.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної заяви.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та ознайомившись з доданими до неї копіями документів, матеріалами позовної заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Відповідно до ч.6, 7, 8 цієї статті - залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У відповідності до п.п. 1, 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 у позові просить: визнати договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , укладений 01.08.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , удаваним в частині покупця ОСОБА_2 з моменту його укладення та визнати покупцем за цим договором ОСОБА_1 ; визнати договір паркувального місця №4, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване за у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8, на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений 11.08.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , удаваним в частині покупця ОСОБА_2 з моменту його укладення та визнати покупцем за цим договором ОСОБА_1 ; визнати договір паркувального місця №5, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване за у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8, на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений 11.08.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , удаваним в частині покупця ОСОБА_2 з моменту його укладення та визнати покупцем за цим договором ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову та заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що ОСОБА_5 є удаваним покупцем за вищевказаними договорами купівлі-продажу нерухомого майна, а фактично це майно купувала вона для своєї сім`ї, проте у зв`язку з життєвими обставинами виникла необхідність тимчасово оформити право власності на іншу особу ОСОБА_2 , який є рідним братом чоловіка позивача. За домовленістю між ОСОБА_6 та сім`єю позивача відповідач повинен був відчужити вищевказане нерухоме майно на ім`я ОСОБА_1 влітку 2021 року. Проте, після смерті брата відповідача, а чоловіка позивача ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті вбивства кілером, відповідач відмовляється повертати (відчужувати на користь позивача) квартиру та два паркувальні місця, він став їй погрожувати, що виселить її з дитиною з цієї квартири та повідомив? що вже отримав дублікати договорів купівлі-продажу нерухомого майна та збирає документи для перепродажу квартири та двох паркувальних місць. У позові позивач просить у тому числі визнати її покупцем за спірними договорами купівлі-продажу і рішення суду підтвердить її право власності на вказане нерухоме майно, тому якщо до закінчення розгляду справи це майно буде відчужено на користь третіх осіб, це може значною мірою ускладнити подальше виконання судового рішення та призведе до порушення прав нових набувачів.

У заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити вказаний позов шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; паркувальне місце АДРЕСА_2 , загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ; паркувальне місце АДРЕСА_4 , загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ; заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії стосовно: квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ; паркувального місця №4, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ; паркувального місця №5, загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване у багатоквартирному житловому будинку літ. А-7,8 на цокольному поверсі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , а саме розпоряджатися і користуватися ними у будь-який спосіб, зокрема, але не виключно: відчужувати (продавати, дарити, міняти тощо), передавати на зберігання третій особі, передавати в найм (оренду), лізин, здійснювати перепланування та/або будь-які будівельні роботи, знищувати і псувати, реєструвати місце проживання/перебування осіб.

Разом з цим, з заяви про забезпечення позову, а також з долучених до неї на підтвердження вимог позивача копій документів суд не має змоги пересвідчитися в тому чи дійсно між сторонами у справі виник спір та чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Зазначені позивачем обставини, що викладені у заяві про забезпечення позову, не обґрунтовують необхідності в застосуванні вказаних нею у заяві видів забезпечення позову, враховуючи те, що заява позивача не містить належного обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований нею спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Крім того, заявником не надано жодних доказів тому, що існує загроза відчуження вказаного нерухомого майна або того, що невжиття запропонованих нею заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову містяться лише припущення позивача про те, що вказані квартира та паркувальні місця можуть бути відчужені відповідачем, а сама вона разом з дитиною виселена відповідачем із вказаної квартири.

Таким чином, з урахуванням вимог, викладених в заяві про забезпечення позову, відсутності доказів, які можуть підтвердити обґрунтованість вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на обсяг позовних вимог, а також відповідність видів і обсягу забезпечення позову, які просить застосувати позивач, з наданих доказів судом не встановлено реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення у разі невжиття заходів забезпечення, тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєва Анастасія Анатоліївни, про визнання недійсними (удаваними) договорів купівлі-продажу у частині покупця, визнання покупцем.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.О.Кудрявцева