УХВАЛА

21 січня 2021 року

м. Київ

справа №548/401/20

провадження № 61-99ск21

Верховний Суд у складі суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» на заочне рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18 759,26 грн та судові витрати.

Заочним рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 18 листопада 2020, позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 27 вересня 2018 року в сумі 9 654 грн 89 коп, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 9 654 грн 89 коп.

В задоволенні іншої частин позовних вимог відмовлено.

У січні 2021 року АТ «КБ «Приват Банк» засобами поштового зв`язку подано до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині у повному обсязі, а в іншій частині залишити рішення суду без змін.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

В пункті 8 статті 129 Конституції України зазначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у даній справі позивачем заявлена ціна позову у розмірі 18 759,26 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270*100=227 000).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Як на підставу оскарження в касаційному порядку судових рішень, ухвалених у малозначній справі, скаржник посилається на те, що дана справа має для нього виняткове значення, оскільки стосується широкого кола осіб, які перебувають в кредитних відносинах з АТ «КБ «Приват Банк» та безпосередньо здійснення позивачем господарської діяльності. Також справа має виняткове значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Вважає, що на підставі підпунктів а) та в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у цій малозначній справі підлягають перегляду в касаційному порядку.

З цього приводу Верховний Суд зазначає, що критерій винятковості справи для скаржника носить суб`єктивне значення, а доводи скарги з цього приводу зводяться до незгоди з результатом розгляду справи, що не є безумовною підставою для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених в малозначній справі. Крім того, скаржник просить переглянути в касаційному порядку судові рішення у малозначній справі, оскільки касаційна скарга має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, проте, Верховний Суд неодноразово надавав правові висновки у подібних правовідносинах, цим самим сформувавши практику розгляду такого роду спорів, а оскаржувані судові рішення ухвалені з врахуванням таких правових висновків Верховного Суду.

За таких підстав скаржник не обґрунтував належним чином потребу у касаційному перегляді судових рішень, ухвалених у малозначній справі для формування єдиної правозастосовчої практики, а посилання скаржника зводяться лише до переоцінки доказів у справі, що в контексті статті 400 ЦПК України не входить до компетенції Верховного Суду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Зазначена справа є малозначною в силу закону та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Оскільки АТ «КБ «Приват Банк» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» на заочне рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук