Ухвала

08 червня 2021 року

м. Київ

справа № 333/874/19

провадження № 61-2454св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09 жовтня 2019 року

у складі судді Дмитрієвої М. М. та постанову Запорізького апеляційного суду від

13 січня 2020 року у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Крилової О. В., Поялкова О. З.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09 жовтня

2019 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від

13 січня 2020 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У січні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.

У цій ухвалі вказано, що зазначена справа за ціною позову відповідно до положень пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України є малозначною. Проте в касаційній скарзі містяться доводи про те, що судами попередніх інстанцій при застосуванні до спірних правовідносин положень статей 1167, 1187, 1888 ЦК України не були враховані висновки Верховного Суду, викладені в його постановах від 21 серпня 2019 року у справі № 11/13437/15-ц, від 19 вересня 2018 року у справі № 461/11814/14-ц та від 18 жовтня 2019 року у справі № 352/342/17, а тому, як вважає позивач, касаційне провадження у цій справі підлягає відкриттю, оскільки розгляд її касаційної скарги стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Аналіз змісту зазначених постанов Верховного Суду і оскаржених судових рішень, ухвалених у справі, що розглядається, свідчить про неоднакове застосування судами положень наведених норм матеріального права, а тому можна дійти висновку, що зазначена касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, у зв`язку з чим є підстави, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження у цій справі, яка за ціною позову є малозначною.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 477/874/19 (провадження № 61-7998св20) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди.

Мотивами передачі справи на розгляд Великої Палати стало те, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав, що у справі є виключна правова проблема, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, а саме очевидною є необхідність формування єдиної практики застосування статей 1188 і 1198 ЦК України, статті 25 Закону № 1961-IVстосовно відшкодування заподіяння шкоди при взаємодії джерел підвищеної небезпеки для розумної передбачуваності судових рішень. Оскільки у переважній більшості випадків справи цієї категорії є малозначними в силу закону, то рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідками вирішення вказаної правової проблеми має стати орієнтиром для вирішення подібних справ судами першої й апеляційної інстанцій. Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 02 липня 2019 року № 689/1388/16-к.

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 02 березня 2021 року справу № 477/874/19 прийнято до розгляду.

Правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин у справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі)

у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Тому колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 333/874/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди,зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат