Справа № 569/3282/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Рівнетеплоенерго» (надалі - позивач), діючи через свого представника ОСОБА_1 , звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 80 012 грн. 71 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до житлового приміщення, що по АДРЕСА_1 , споживачем якого є ОСОБА_3 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . Вказує, що відповідач не оплачує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого за ним станом на 01 листопада 2020 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 80 012 грн. 71 коп.

06 квітня 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні вимог. Зазначає, що позивачем не подано жодних доказів, які б підтверджували користування відповідачем послугами, що надаються позивачем. Вважає, що позивачем не надано доказів порушення його прав, так само не надано доказів про підстави виникнення правовідносин з позивачем, які зазначені у ст. 11 ЦК України. Зазначає, що факт відсутності у квартирі відповідача централізованого опалення підтверджується відповідними заявами до міжвідомчої комісії з розгляду питання відключення від мереж ЦО і ГВП Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 18 червня 2013 року та від 29 липня 2013 року, листом Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради № 269 від 09 серпня 2013 року, актом обстеження системи опалення квартири АДРЕСА_1 від 08 серпня 2013 року.

12 квітня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що питання про відключення від централізованого опалення у спірний період регулював Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання затвердженого Наказом № 4 від 22 листопада 2005 року Міністерства Будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України. Єдиним належним доказом від`єднання від мереж ЦО і ГВП є Акт про відключення багатоквартирного будинку від мереж ЦО і ГВП, складений за участю представника теплопостачальної організації та монтажної організації, власника багатоквартирного будинку. Даний акт має бути затверджений органом місцевого самоврядування в особі Постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж ЦО і ГВП, створеної відповідно до рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 14 лютого 2006 року № 63. Вищезгаданий акт в матеріалах справи відсутній. Звертає увагу на те, що в повідомленні Управління житлово-комунальних послуг виконавчого комітету Рівненської міської ради № 269 від 09 серпня 2013 року та в акті обстеження системи опалення квартири АДРЕСА_1 , вказано, що відповідач самовільно встановив систему індивідуального газового опалення.

31 травня 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 подав заперечення, в яких вказує, що позивач заявляє позовну вимогу про стягнення коштів за те, чого особа не отримувала та про що навіть не домовлялась. Вказує, що послуги оплачуються за умов їх надання, а наданою послуга вважається виключно за умови її споживання. Позивач намагається стягнути кошти за не існуючу послугу.

31 травня 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 подав заяву про застосування строків позовної давності та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки з 2013 року по теперішній час позивач не звертався до суду щодо порушеного права на надання послуг відповідачу та не звертався з позовом про зобов`язання відповідача відновити систему централізованого опалення для відновлення надання послуг. Вважає, що позовна заява подана без доказів надання послуг позивачем відповідачу, а тому є безпідставною.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з мотивів у ньому наведених та просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні не визнав, з підстав викладених у відзиві, просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено, ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), споживачем яких є ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснюється у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Аналогічні положення містить і стаття 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на час розгляду справи.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Обов`язок відповідача як споживача житлово-комунальних послуг, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР.

Наведеними положеннями законів передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Розрахунок вартості наданих послуг здійснюється ТОВ «Рівнетеплоенерго» за тарифами з теплопостачання у розмірах затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №6 від 04 січня 2011 року (із відповідними змінами) та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг» (із відповідними змінами).

Відповідач не виконує свого обов`язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого за ним станом на 01 листопада 2020 року утворилася заборгованість в розмірі 80 012 грн. 71 коп., що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Таким чином суд доходить висновку про те, що відповідач, отримавши за спірний період послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води належної якості, зобов`язаний був оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Однак, відповідач користуючись послугами з теплопостачання ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснював їх оплату лише частково, в грудні 2016 року в розмірі 339 грн. 21 коп., в січні 2017 року в розмірі 339 грн. 21 коп., в лютому 2017 року в розмірі 679 грн. 21 коп., в квітні 2017 року в розмірі 339 грн. 21 коп., в травні 2017 року в розмірі 339 грн. 21 коп., в червні 2017 року в розмірі 310 грн. 24 коп., окрім того, відповідачем за період з травня 2016 року по травень 2017 року на оплату послуг було отримано субсидію в розмірі 15 801 грн. 47 коп., що підтверджується особовим рахунком № НОМЕР_1 , а тому є підстави для стягнення з нього заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно з частинами 1,5 ст. 261 ЦК України, встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України, обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 264 ЦК України, визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

При цьому часткова оплата комунальних послуг відповідачем не є підставою для переривання строку позовної давності. В матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про визнання боргу за спірний період.

Таким чином, позовна давність у цій справі спливла до позовних вимог про стягнення боргу щодо тих щомісячних платежів від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом минуло три роки. Позивач звернувся до суду з позовом 16 лютого 2021 року. Послуги, надані у лютому 2018 року, відповідач мав оплатити до 20 березня 2018 року включно, тому позовна давність повинна обчислюватися з березня 2018 року.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з теплопостачання та гарячого водовідведення з березня 2018 року по листопад 2020 року. Відповідна заборгованість в межах позовної давності становить 42 111 грн. 87 коп.

За таких обставин, суд доходить висновку щодо часткового задоволення позову в межах позовної давності з березня 2018 року по листопад 2020 року в розмірі 42 111 грн. 87 коп.

В частині вимог позивача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з грудня 2008 року по лютий 2018 року суд відмовляє, в зв`язку зі спливом позовної давності.

Щодо заперечень представника відповідача ОСОБА_2 проти позову суд зазначає наступне. Відповідно до пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 вищезгаданого Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

На підтвердження відсутності у квартирі відповідача централізованого опалення та відповідно не надання позивачем послуг надано заяви до міжвідомчої комісії з розгляду питання відключення від мереж ЦО і ГВП управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 18 червня 2013 року та від 29 липня 2013 року, лист № 69 Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 09 серпня 2013 року, акт обстеження системи опалення квартири АДРЕСА_1 від 08 серпня 2013 року. Однак з вказаних доказів вбачається, що відповідач самовільно відключився від мереж централізованого опалення.

Так як відповідач не виконав вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 до вчинення дій щодо відключення, суд зазначає, що від`єднання квартири від мереж централізованого опалення здійснено самовільно, без дотримання вимог щодо складання та затвердження акту про відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, закріплених у пунктах 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання.

Оскільки відповідач самовільно відключив свою квартиру від мережі централізованого опалення, не вирішив у передбаченому чинним законодавством порядку питання про надання дозволів на таке відключення, а самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги центрального теплопостачання, тому суд доходить висновку про необхідність стягнення з нього наявної заборгованості, оскільки відсутні підстави для скасування нарахувань за теплову енергію та зняття відповідача з обліку, як споживача послуги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 194 грн. 73 коп. (42111,87х2270/80012,71).

Керуючись ст.ст. 11, 264, 259, 526, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час розгляду справи), ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", ст. ст. 3, 12, 13, 81, 82, 141, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 42 111 (сорок дві тисячі сто одинадцять) гривень 87 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» судовий збір в розмірі 1 194 (одна тисяча сто дев`яносто чотири) гривні 73 копійки.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго», місцезнаходження: вул. Д. Галицького, буд. 27, м. Рівне, .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 07 червня 2021 року.

Суддя О.О. Першко