КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6709/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва, постановлене суддею Таран Н.Г. 01 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Теуту Євгенія Павлівна, ОСОБА_4 , про усунення від права на спадкування та зміну черговості одержання права на спадщину та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Теуту Євгенія Павлівна, про витребування із незаконного володіння документів, стягнення неправомірно отриманих коштів та встановлення факту, що має юридичне значення,

У С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус КМНО Теуту Є.П., про усунення від спадкування та зміну черговості одержання права на спадщину, обґрунтовуючи тим, що після смерті її троюрідного брата ОСОБА_5 залишилася квартира АДРЕСА_1 . Позивачу відомо, що до нотаріальної контори звернулася відповідач, яка є двоюрідною сестрою померлого брата ОСОБА_5 , однак, вона з братом не спілкувалася, не брала участі у його житті, не надавала допомоги, в тому числі на лікування, не відвідувала його.

16.01.2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус КМНО Теуту Є.П., про витребування із незаконного володіння документів, стягнення неправомірно отриманих коштів та встановлення факту, що має юридичне значення. Уточнивши позовні вимоги позивач за зустрічним позовом, вказувала на те, що не відмовлялася та надавала допомогу двоюрідному брату ОСОБА_5 . Крім того, ОСОБА_5 не знаходився в безпорадному стані, а все життя працював водієм в КП «Київський метрополітен». Покійний забезпечував всі свої потреби сам, поступив до лікарні через виклик швидкої медичної допомоги і за два місяці, не виходячи з лікарні, помер. Відсутність свідоцтва про народження її тітки ОСОБА_6 - дівоче прізвище - ОСОБА_6 , прізвище зазначене в свідоцтві про смерть ОСОБА_8 та неможливість відновити його в позасудовому порядку через часткове збереження книги реєстрації актів цивільного стану та відсутність відомостей про народження призвели до того, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Для надання їй можливості завершити оформлення спадщини потрібно встановити факт родинних відносин між мамою спадкодавця та її мамою, довести цей факт позасудовим шляхом не є можливим, у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів в архівах.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2020 року первісний позов залишено без задоволення. Зустрічні позовні вимоги задоволено частково. Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме те, що вони є двоюрідними братом та сестрою. В іншій частині зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, 12.03.2021 року представник ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні первісного позову, мотивуючи тим, що рішення необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказує, що наявні достатні підстави для усунення відповідача від спадкування за законом, оскільки відповідач ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу перебував у безпорадному стані, крім того наявні підстави на зміни черговості спадкування, оскільки позивач з померлим була близькою протягом усього життя, надавала матеріальну допомогу тощо.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник підтримали апеляційну скаргу та росили її задовольнити з підстав, що викладені в ній.

ОСОБА_3 та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1996 року вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в рівних долях на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії договору дарування частини квартири від 01.08.2008 року вбачається, що ОСОБА_8 подарувала, а ОСОБА_5 прийняв в дар 1/2 частину цієї квартири.

При дослідженні копії спадкової справи 28/2019 до майна померлого ОСОБА_5 , яка була надана приватним нотаріусом КМНО Теуту Є.П. вбачається, що 25 квітня 2019 він помер , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

27.04.2019 року до приватного нотаріуса КМНО Теуту Є.П. надійшла заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата ОСОБА_5

27.04.2019 року за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 було заведено спадкову справу до майна померлого .

Судом встановлено, що заповіти померлим не складалися. Спадкоємці першої та другої черги відсутні. Відповідно до поданих документів, ОСОБА_3 є спадкоємицею третьої черги за правом представлення своєї матері, яка є рідною тіткою спадкодавця і померла до відкриття спадщини.

Згідно із повідомлення ПАТ «Державний ощадний банк України» від 06.06.2019 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_5 , станом на 03.06.2019 року наявна інформація та рахунки у наступних установах філії - Головне управління по м. Києва та Київський області АТ «Ощадбанк». На рахунках є залишок коштів, відповідно до яких заповідальні розпорядження відсутні.

Згідно із повідомлення АТ «Укрсиббанк» від 15.05.2019 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_5 відкрито картковий рахунок та поточний рахунок із залишком коштів на них.

31.07.2019 року до приватного нотаріуса КМНО Теуту Є.П. надійшла заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті троюрідного брата ОСОБА_5

23.10.2019 року до приватного нотаріуса КМНО Теуту Є.П. надійшла заява ОСОБА_4 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до копії довідки про причину смерті від 26.04.2019 року вбачається, що спадкодавець помер у віці 55 років. Причина смерті: рак шлунку (операція 01.03.2019 р. ).

В межах даної справи судом встановлено, що оскільки ОСОБА_5 помер у віці 55 років, він не був особою похилого віку.

Крім того, смерть спадкодавця настала внаслідок діагностованого раку шлунку після проведеної операції.

Відповідно до ст.. 1261-1264 ЦК України визначено серги спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. ст.. 1263, 1266 ЦК України У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні тітка та дядько спадкодавця. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, що належала б за законом їхнім матері, батькові ( тітці, дядьку спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.. 1265 ЦК України У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не буличленами його сім`ї.

Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (частина перша статті 1259 ЦК України).

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга статті 1259 ЦК України).

Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга статті 1259 ЦК України).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

У зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.

Зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261-1265 ЦК України.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Згідно частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 березня 2020 року у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20); у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18) у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що підстав для усунення ОСОБА_3 від права на спадкування та зміну черговості спадкування немає.

Як вбачається із листа Комунального підприємства «Київський метрополітен» від 14.01.2020 року, спадкодавець працював водієм дистанції автотранспорту та будівельних машин служби соціального забезпечення комунального підприємства «Київський метрополітен» з 01.01.2018 року по 24.02.2019 року, відпрацьовано (248 робочих днів), листок непрацездатності АДХ №543751 було відкрито з 25.02.2019 року по 02.04.2019 року. Отже, стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами факту ухилення відповідача за первісним позовом від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання та потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи, оскільки ОСОБА_5 перебував у лікарні , де за ним здійснювався догляд та лікування, а до цього він був працездатний, працював, мав самостійний дохід.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 7 червня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: