Провадження № 2/201/826/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 січня 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину,

В С Т А Н О В И В :

30.11.2020р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років (а.с. №).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 04.12.2020р. позовна заява прийнята до розгляду, провадження відкрито і призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №19).

14.12.2020р. представник позивачки адвокат Шевчук О.М. (діє за договором від 07.12.2020р. а.с. № 23) уточнила позовні вимоги та наполягала на стягненні з відповідача лише аліментів на малолітнього сина.

В позовній заяві (уточненій) позивачка посилалася на те, що у них з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , на утримання його відповідач добровільно кошти не дає. Дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Рішенням суду вона просила стягнути з відповідача аліменти від дня подачі позову до повноліття сина у розмірі ј частини заробітку (доходів) відповідача, проводячи стягнення на користь позивачки, як матері дитини. Також просила проводити стягнення аліментів у розмірі, що є не меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

25.01.2021р. від представника позивачки - адвоката Шевчук О.М. надійшла заява про підтримання позовних вимог, а також про розгляд справи за її відсутності. В цій заяві представник позивачки також зазначила, що вона не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач в судові засідання, які були призначені на 14.12.2020р. та 25.01.2021р., двічі поспіль не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток на адресу зазначену в позові та підтверджену ксерокопією паспорта відповідача (а.с. № 11-13), проте двічі до суду повертались конверти з судовими повістками по причині «закінчення терміну зберігання» (а.с. № 27, 28). Окрім цього, відповідач про дату розгляду справи 25.01.2021р. повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті «Судової влада України» (а.с. №29).

Отже відповідач відповідно до ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи, втім про причини неявки суд не сповістив, так само, як і не надав відзив на позовну заяву.

За таких обставин, враховуючи письмову заяву представника позивачки від 25.01.2021р., повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення в судовому засіданні за відсутності обох сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 201/588/19, оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги (з урахуванням їх уточнень від 14.12.2020р.) підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.10 ст.7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Судом встановлено, що батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 03.03.2020р. (а.с. № 6).

По тексту позовної заяви позивачка посилається на те, що малолітній син проживає з нею, та повністю знаходиться на її утриманні. Ці обставини відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, встановленого ч.5 ст. 157 СК України (в редакції Закону України від 03.07.2018р.).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України в редакції від 17.05.2017р.).

Відповідно до п.п. 1. 2, 3, 3-1, 3-2 частини 1 ст. 182 СК України (в редакції Законів України від 17.05.2017р. та 03.07.2018р.) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від пред`явлення позову.

Розглядаючи позов, судом враховано, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021р.» прожитковий мінімум для дітей віком від до 6 років: з 01.01.2021р. 1 921грн., з 01.07.2021р. 2 013грн., з 01.12.2021р. - 2 100грн.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

Враховуючи вік сина, мінімальний гарантований розмір аліментів на його утримання з січня 2021р. не може бути меншим, ніж 960грн. 50коп. (1 921грн. : 50%) на кожну дитину, а до кінця 2021р. мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання малолітнього сина не може бути меншим, ніж 1 050 грн. (2 100грн. : 50%).

Позивачка наполягає на стягненні аліментів у частці від доходу відповідача, а саме ј частину.

Втім, суд не находить підстав для повного задоволення позову ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2019р. у справі № 201/588/19 було зменшено розмір аліментів, які були стягнуті з відповідача на підставі рішень Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2017р. у справі № 201/4914/17 та від 12.11.2018р. у справі №201/13041/17. Судом 08.05.2019р. ухвалено про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щомісячно у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с. № 31-32).

В матеріалах цивільної справи № 201/588/19 наявна довідка з місця роботи відповідача, де зазначено, що він працює на інженерній посаді ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів», та з нього утримуються аліменти (а.с. № 36).

Отже, у відповідача на утриманні є ще двоє дітей від шлюбу з ОСОБА_5 , яким він за рішенням суду від 08.05.2019р. сплачує аліменти (по 1/6 на кожну дитину).

Сам факт звернення ОСОБА_4 у січні 2019р. до суду з позовними вимогами про зменшення розміру аліментів на двох дітей від першого шлюбу та задоволення його позовних вимог (рішення суду набрало законної сили 10.06.2019р.), свідчить про те, що стягнення аліментів на кожного з трьох синів у розмірі ј частини від заробітної плати (доходів) щомісячно, не відповідає матеріальному становищу відповідача у цій справі, отже цей факт повинен бути врахованим про розгляді справи № 201/11402/20.

За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина аліменти у розмірі 1/6 частини заробітної плати (доходів) ОСОБА_4 щомісячно, починаючи стягнення від дня подачі позову 30.11.2020р., стягуючи аліменти на користь матері ОСОБА_1 .

Крім того, стягуючи аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини від заробітної плати (доходів) відповідача, суд забезпечую однаковий розмір аліментів на усіх трьох дітей ОСОБА_4 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 (а.с. № 6,31-32).

Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими п.п. 1. 2, 3, 3-1, 3-2 ч.1, ч.2, ч.3 ст. 182 СК України, а також з розміром прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років.

При цьому, варто зазначити, що статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу аліментів за один місяць .

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, а також приймаючи до уваги результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840грн.80коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2020р. за майновими вимогами (позов подано 30.11.2020р.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 141, 180 - 184, ч. 1 ст. 191 СК України, ст. 2 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, ч.4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 274, 279, ч.1 ст. 280, п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Дніпропетровська, РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1 , починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, а саме з 30.11.2020р.

Рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.