ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» червня 2021 року

м. Харків

справа № 644/1820/20

провадження № 22ц/818/2621/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Дмитренко А.Ю.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», представниця позивача Полфьорова Я. В.,

відповідачка ОСОБА_1 , представник відповідачки ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 січня 2021 року в складі судді Сітало А.К.

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 січня 2021 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 07 березня 2018 року в розмірі 9192,26 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, що утворилась станом на 25 грудня 2019 року; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1430,20 грн; стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення в сумі 134,36 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просив рішення скасувати в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідачки судові витрати, а ОСОБА_1 просила рішення суду в частині стягнення з неї на користь банку простроченої заборгованості за тілом кредиту та в частині стягнення судових витрат - змінити, в позовних вимогах банку в цій частині відмовити у зв`язку із недоведеністю, також скасувати рішення суду в частині стягнення з неї на користь банку судових витрат.

Під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції від ОСОБА_1 та її представника надійшло клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи, яке мотивовано тим, що документ «розрахунок заборгованості» не відповідає вимогам законодавства щодо первинних документів і не є первинним документом у відповідності до законодавства, тому не може бути доказом, який підтверджує наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір. У зв`язку з чим вважала, що для з`ясування цієї обставини, яка має значення для справи, необхідні спеціальні знання у економічній сфері.

Просили призначити у справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання: чи відповідає наявний в матеріалах справи «Розрахунок заборгованості» вимогам законодавства до первинних документів та як повноцінний доказ, який підтверджує наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором та її розмір? Зокрема, у розумінні статті 9 Закону України «про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 вважав, що саме ці питання має вирішити експерт під час проведення судової економічної експертизи. Інші питання не ставив.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи клопотання вважає, що клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі судової економічної експертизи необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою, якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності .

За загальним правилом експертиза призначається коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому особа, яка заявляє клопотання про призначення експертизи, повинна обґрунтувати та довести необхідність її призначення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 до суду першої інстанції до ухвалення рішення у справі з клопотанням про призначення у справі судової економічної експертизи не зверталася.

Разом з тим, частинами 1 та 3 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Однак, ОСОБА_1 всупереч вимогам частини 3 статті 367 ЦПК України не надано доказів неможливості подання до суду першої інстанції клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи, з причин, що об`єктивно не залежали від неї.

Враховуючи викладені вимоги закону колегія суддів приходить до висновку, що відповідачкою не дотримано визначений процесуальним законом порядок заявлення клопотання про призначення судової економічної експертизи, не надано доказів наявності поважних причин, які унеможливили подання такого клопотання в суді першої інстанції.

Також, з матеріалів справи не вбачається правових підстав для призначення такої експертизи, оскільки по суті метою призначення цієї експертизи ОСОБА_1 визначила саме надання відповідної оцінки доказу, а не з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає доцільності призначення судової економічної експертизи, у зв`язку з чим клопотання ОСОБА_1 про призначення судової економічної експертизи задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 103, 367, 368, 381-384, ЦПК України

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_2 про призначення судової економічної експертизи залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст ухвали складено 08 червня 2021 року.