ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

07 червня 2021 року

м. Харків

справа № 645/3055/21

провадження № 22ц/818/4227/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 травня 2021 року в складі судді Федорова О.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до Служби таксі 838, ОСОБА_2 про захист прав споживачів

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без руху.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачці.

На вказані судові рішення 21 травня 2021 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 25 травня 2021 року витребувано зазначену справу з суду першої інстанції.

Матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції 03 червня 2021 року.

Перевіривши матеріали справи, вважаємо за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 травня 2021 року повернути, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Зі змісту вказаної статті не вбачається, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції щодозалишення позовної заяви без руху.

Частиною 5 статті 357 ЦПК України передбачено перелік підстав, за якими апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Зокрема, пунктом 4 частини 5 статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

З огляду на те, що учасник справи не позбавляється права доступу до суду з апеляційною скаргою на ухвалу, яку не можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення щодо суті спору, оскільки має можливість її оскаржити разом з таким рішенням, а також, у даному разі, має право на апеляційне оскарження ухвали про повернення позовної заяви, передбачені процесуальним законом обмеження права на апеляційне оскарження ухвали про залишення позовної заяви без руху не нівелюють для учасника справи можливість доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ настільки, щоби завдати шкоди самій суті цього права.

Оскільки ОСОБА_1 оскаржує ухвалу суду про залишення позовної заяви про без руху, яка не оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду, вважаємо за необхідне апеляційну скаргу в частині оскарження ухвали судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 травня 2021 року повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 353, п.4 ч.5 357 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 травня 2021 року в складі судді Федорова О.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до Служби таксі 838, ОСОБА_2 про захист прав споживачів повернути ОСОБА_1 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина