У Х В А Л А

07 червня 2021року м. Київ

Справа № 755/2508/19

Провадження: № 22-ц/824/9858/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., суддів Іванової І.В., Пікуль А.А.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Луньової Анни Геннадіївни в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Галагана В.І.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» Урупи Андрія Федоровича, треті особи: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно та його обтяжень від 25 січня 2019 року індексний номер - 45214267 про реєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбанк» на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , прийняте державним реєстратором КП «Світоч» Урупою А.Ф.

Скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за АТ «Укрсоцбанк» право приватної власності на однокімнатну квартиру, загальною пл. 41,1 кв. м., житловою пл. 21,4 кв. м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , від 22 січня 2019 року № 154360976, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Стягнуто з державного реєстратора КП «Світоч» Урупи А.Ф. на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1921 грн.

25 травня 2021 року адвокат Луньова А.Г. в інтересах АТ «Альфа-Банк» направила апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року через засоби поштового зв`язку, в якій одночасно порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення АТ «Укрсоцбанк» не отримувало, а тому на підставі положень ст. 354 ЦПК України просила поновити такий строк.

Вирішуючи порушене скаржником питання, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з наведеної норми, слід дійти висновку про те, що сплив річного строку з дня складання повного тексту ухвали є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Як убачається із матеріалів справи, у лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 59).

Встановлено строк для подачі письмових заяв по суті позову до 28 березня 2019 року.

Згідно ч. ч. 1-5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Приймаючи до уваги предмет позову, суд першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження у справі визначив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі АТ «Укрсоцбанк» отримало 04 березня 2019 року (а.с. 75).

27 березня 2019 року АТ «Укрсоцбанк» подало до суду першої інстанції відзив на позовну заяву. Заперечень щодо розгляду судом справи в порядку спрощеного провадження АТ «Укрсоцбанк» до суду не висловило.

Вказане вище свідчить про те, що АТ «Укрсоцбанк» було належним чином повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції.

Посилання скаржника на те, що АТ «Укрсоцбанк» не отримувало копії оскаржуваного рішення, не спростовують того факту, що АТ «Укрсоцбанк» було достеменно відомо про існування такого судового рішення.

Слід відмітити, що згідно загальнодоступної інформації Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року надіслано судом: 15.04.2019, зареєстровано: 16.04.2019, оприлюднено: 17.09.2019.

Окрім того, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про припинення юридичної особи АТ «Укрсоцбанк» та правонаступництво АТ «Альфа-Банк» всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» внесено 03.12.2019 року, проте, правом на оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року АТ «Альфа-Банк» скористалось лише у травні 2021 року, тобто, більш ніж через рік після набуття статусу правонаступника та більш ніж через два роки з дня складення повного тексту судового рішення.

Наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути взяті до уваги суду, оскільки такі обставини перевіряються судом при вирішенні питання дотримання тридцятиденного строку на оскарження судового рішення (ст. 354 ЦПК України), а не річного, як це передбачено ч. 2 ст. 358 ЦПК України. Підстав вважати, що АТ «Альфа-Банк» пропущено строк на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили у суду немає.

Вирішуючи питання про відмову у відкритті провадження у даній справі, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційне провадження за скаргою адвоката Луньової А.Г. в інтересах АТ «Альфа-Банк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року відкрито бути не може.

Керуючись ст. 358, 370 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Луньової Анни Геннадіївни в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк»на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: І.В. Іванова

А.А. Пікуль