г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4048/20
Номер провадження 2/213/336/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

секретар судового засідання - Васильєва Є.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №14, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №213/4048/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, за участі:

представника позивача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,-

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і мають спільну малолітню доньку. З квітня 2019 року шлюбні відносини між ними припинені і позивач з донькою, у зв`язку з неможливістю спільного проживання з відповідачем в одній квартирі, переїхали проживати в м. Енергодар, до її батьків. З метою розірвання шлюбу та стягнення аліментів. позивач зверталась до суду. 23.10.2019 відповідач, без її згоди, продав придбаний ними під час шлюбу автомобіль, але відмовився віддати їй половину коштів від його продажу. Також відповідач шантажував її, що не дасть згоди на переоформлення місця реєстрації дитини. У зв`язку з цими обставинами та скрутним фінансовим становищем, вона погодилась на те, щоб відповідач віддав їй половину коштів з продажу автомобіля і надав згоду на переоформлення місця проживання дитини, а вона - переоформить на нього належну їй частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 14.11.2019 року, у день розірвання шлюбу судом, між ними було укладено договір дарування частки квартири. Грошові кошти за автомобіль позивач отримала, але обіцянки віддати половину придбаних ними речей та іграшок з квартири, відповідач не дотримався, чинив психологічний тиск на неї, що стало приводом для виклику швидкої 15.11.2019. Вказує, що договір дарування із відповідачем був укладений внаслідок застосування до неї психологічного тиску з його боку та шантажу, а також під впливом тяжких обставин, її важкого фінансового становища на той час, і на вкрай невигідних для неї умовах, тому його слід визнати недійсним.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Зазначив, що між сторонами існує конфлікт - позивач намагається обмежити його спілкування з дитиною, що і є дійсним мотивом ініціювання даного позову. Позивач жодному тиску та впливу з його боку не піддавалась, а виклик швидкої допомоги 15.11.2019 пов`язаний лише з її страхами пересування на автомобілі, так як колись її батьки потрапили в дуже серйозну ДТП. Після припинення шлюбних відносин вони добровільно здійснили поділ набутого у шлюбі майна, позивач забрала будь-які речі, які бажала забрати, та саме за її пропозицією було укладено оспорюваний договір - позивач бажала припинити будь-які юридичні зв`язки між ними. Факт отримання коштів за продаж автомобіля також жодним чином не пов`язаний з укладенням договору дарування. Вважає, що позивач у позові не наводить жодних переконливих доказів на існування будь-якої з підстав для визнання правочину недійсним, вважає його безпідставним і просить відмовити в його задоволенні.

Процесуальні дії у справі.

24.11.2020 позовна заява отримана судом. До позову додана заява про забезпечення позову.

26.11.2020 заява про забезпечення позову повернута заявникові.

04.12.2020 встановлена реєстрація місця проживання відповідача.

07.12.2020 позовна заява прийнята до розгляду. Провадження у справі відкрито. Постановлено проведення розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

27.01.2021 підготовче провадження закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті.

12.02.2021 позивачем повторно заявлено клопотання про забезпечення позову.

16.02.2021 заява про забезпечення позову повернута заявникові.

25.02.2021 відповідач скористався правом надання відзиву на позов. Заявив клопотання про виклик осіб та допит у якості свідків та залучення до справи в якості третьої особи.

15.03.2021 відповідач заявив клопотання про витребування доказів.

16.03.2021 позивач надав додаткові пояснення у справі - заперечення щодо поновлення строку на відзив, витребування доказів та виклик свідків.

16.03.2021 судом визнано, що відзив на позовну заяву наданий поза межами встановленого судом строку, без поважних причин. У задоволенні клопотань про залучення до справи нотаріуса в якості третьої особи без самостійних вимог, про виклик свідків та витребування доказів - відмовлено.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Представник позивача заявив клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи «EasyCon».

У судовому засіданні:

Представник позивача підтримав позов у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову.

Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який було зареєстровано 12 липня 2014 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №476.

Шлюб припинено шляхом його розірвання на підставі рішення суду (а.с.9-11).

14 листопада 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклади договір дарування ј частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15-18).

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють правові наслідки недодержання сторонами при вчинення правочину вимог закону.

Норми права, які застосував суд.

У відповідності до ч.1 ст.717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

У відповідності до вимог ч.1 ст.215 ЦК України та згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України п.7 постанови № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та з застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Приписами ч.1 ст.225 ЦК України встановлено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.231 ЦК України, правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Згідно з ч.1 ст.233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Висновок суду.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з тексту договору дарування частини квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були попередньо ознайомлені з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, уклали договір усвідомлюючи його природу та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи вільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного. Договір підписано в присутності приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ставніченко Олени Петрівни, яка встановила їх особи, та дієздатність.

Судом встановлено, що стороною позивача в судовому засіданні не доведено та не надано жодного доказу тієї обставини, що оскаржуваний договір дарування укладався позивачем внаслідок застосування до неї психологічного тиску з боку відповідача та шантажу, також повністю залишаються не доведеними ті обставини, за якими оскаржуваний договір дарування укладався позивачем під впливом тяжких обставин, її важкого фінансового становища на той час і на вкрай не вигідних для неї умовах - всі зазначені обставини не підтверджені жодним доказом і спростовуються п. 3.8 зазначеного договору, згідно якого нотаріусом перед підписанням договору було встановлено дійсні наміри кожного із учасників правочину сам на сам за відсутності іншої сторони та забезпечено ознайомлення кожної із сторін з його змістом; сторони однаково розуміють значення умов цього правочину та його правові наслідки для кожної із сторін, та підтверджують, що заперечень щодо кожної з умов цього правочину в них немає, він відповаідає дійсним намірам сторін та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, їх волевиявлення є вільним і відповідає їх внутрішній волі, договір не носить характер фіктивного та удаваного правочину, сторони стверджують, що не обмежені в праві укладати правочини, не визнані у встановленому порядку недієздатними повністю або частково, не страждають на захворення, що перешкоджають усвідомленню ними суті цього договору, сторони володіють українською мовою, що дало їм можливість правильно та однозначно зрозуміти та протлумачити цей договір, ДАРУВАЛЬНИК стверджує, що дарування здійснено за доброю волею, без будь яких погроз, примусу та насильства, як фізичного так і морального.

Таким чином стороною позивача не було доведено обставини, на які вона посилалася як на підставу обґрунтованості своїх вимог, отже, суд знаходить, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 23, 76-81, 89, 95, 258-259, 263-265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача - адвокат Решетов Віктор Вікторович, адреса: м. Чернівці, вул. Міцкевича, 2 оф.212,

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає за цією ж адресою, РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник відповідача - адвокат Захарова Марина Володимирівна, адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3

Повне судове рішення складено 03 червня 2021 року.

Суддя В.В.Попов.