КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року

справа № 752/8294/14-ц

провадження № 22-ц/824/1394/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1

особа, дії якої оскаржуються - старший державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галас Галина Іванівна

заінтересована особа - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 серпня 2020 року, постановлену під головуванням судді Шевченко Т.М., у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галас Галини Іванівни,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із скаргою на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галас Г.І.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 серпня 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галас Г.І. здійснити перерахунок розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по аліментах по виконавчому провадженні № 54465710 з урахуванням наступних чеків про сплату аліментів: чеку від 20.12.2016 року про сплату 2 000 грн., чеку від 22 грудня 2016 року про сплату 2000 грн., чеку від 29 вересня 2016 року про сплату 498 грн., чеку від 14 грудня 2016 року про сплату 5 427,14 грн., чеку від 19 січня 2017 року про сплату 2 000 грн., чеку від 24 січня 2017 року про сплату 2010,50 грн., чеку від 20 лютого 2017 року про сплату 1005,30 грн., чеку від 24 серпня 2017 року про сплату 502,51 грн., чеку від 26 вересня 2017 року про сплату 1005,03 грн., чеку від 19 вересня 2017 року про сплату 1000 грн., чеку від 4 вересня 2017 року про сплату 500 грн., чеку від 8 жовтня 2017 року про сплату 1200 грн., чеку від 23 жовтня 2017 року про сплату 998 грн., чеку від 26 листопада 2017 року про сплату 1198 грн., чеку від 11 листопада 2017 року про сплату 198 грн., чеку від 9 листопада 2017 року про сплату 965 грн., чеку від 30 грудня 2017 року про сплату 998 грн., чеку від 22 лютого 2018 року про сплату 1996 грн., чеку від 1 березня 2018 року про сплату 603 грн., а всього на суму 29 107,51 грн.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить, ухвалу суду скасувати, скаргу на дії державного виконавця залишити без розгляду.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_2 не було належним чином повідомлено про розгляд справи, судом позбавлено можливості апелянта надати свої пояснення по справі. Вказує, що поданий скаржником лист ТОВ «Майстер і К Меблі», який адресований Голосіївському РВДВС, в матеріалах виконавчого провадження станом на 07.08.2020 року відсутній. Крім того, у вказаному листі зазначено щодо сплати аліментів в період з 2015 року, в той час як виконавче провадження відкрито лише 16.08.2017 року. Вважає, що документи, видані ТОВ «Майстер і К Меблі», містять неправдиву інформацію, а тому їх не можна брати до уваги. Крім того, суми, наведені скаржником в період з 20.12.2016 року по 01.03.2018 рік є компенсацією за ремонт автомобіля та квитанції про переведення коштів не містять призначення платежу «сплата аліментів».

Зазначає, що скаржником пропущено строк звернення із скаргою, оскільки до суду ОСОБА_1 звернувся 03.07.2020 року та не надав доказів про отримання ним довідки-розрахунку державного виконавця від 29.04.2020 року, клопотання про поновлення строку скаржником заявлено не було. Враховуючи наведене вважає, що скаргу слід залишити без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що ОСОБА_2 не спростовує факт отримання коштів від ОСОБА_1 на суму 29 107,51, а лише вказує на те, що вказані кошти є компенсацією за ремонт автомобіля. Однак, належних доказів на підтвердження зазначеного апелянтом не надано. Вказує на відсутність, крім аліментних, інших боргових зобов`язань ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 . В поданих боржником квитанціях вказані, передбачені законодавством, реквізити. Вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу в частині зобов`язання старшого державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментах суд першої інстанції виходив з того, що в довідці від 29.04.2020 року про розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по виплаті аліментів не враховано здійснені скаржником виплати аліментів у визначені дати та у відповідних сумах.

Відмовляючи в задоволенні скарги в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця щодо складення довідок про розрахунок заборгованості по аліментах суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець діяв відповідно до закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року, постановленим у цивільній справі № 752/8294/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Окрім іншого, постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , 2012 року народження, та ОСОБА_5 , 2013 року народження, по 2 500 грн. на утримання кожної, щомісяця, починаючи з 1 листопада 2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 9 квітня 2015 року заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 2 грудня 2014 року змінено в частині визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Визначено розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , 2012 року народження, та ОСОБА_5 , 2013 року народження, у одній другій частці від заробітку (доходу) батька дітей, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

24 липня 2017 року представником позивача отримано два виконавчих листи № 752/8294/14-ц.

Постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галас Г.І. від 16 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54465710 з примусового виконання виконавчого листа № 752/8294/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , 2012 року народження, та ОСОБА_5 , 2013 року народження, аліментів у розмірі однієї другої частини від заробітку (доходу) батька дітей, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1 листопада 2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

29 квітня 2020 року старшим державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по виплаті аліментів у виконавчому провадженні № 54465710, згідно якого за ОСОБА_1 рахується заборгованість по виплаті аліментів за період з квітня 2015 року по березень 2020 року у розмірі 27 886,18 грн.

На спростовування обставин щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості по виплаті аліментів у виконавчому провадженні № 54465710, останнім надано копії чеків про виплату аліментів на користь ОСОБА_2 , а саме:

чеку від 20.12.2016 року про сплату 2 000 грн.,

чеку від 22 грудня 2016 року про сплату 2000 грн.,

чеку від 29 вересня 2016 року про сплату 498 грн.,

чеку від 14 грудня 2016 року про сплату 5 427,14 грн.,

чеку від 19 січня 2017 року про сплату 2 000 грн.,

чеку від 24 січня 2017 року про сплату 2010,50 грн.,

чеку від 20 лютого 2017 року про сплату 1005,30 грн.,

чеку від 24 серпня 2017 року про сплату 502,51 грн.,

чеку від 26 вересня 2017 року про сплату 1005,03 грн.,

чеку від 19 вересня 2017 року про сплату 1000 грн.,

чеку від 4 вересня 2017 року про сплату 500 грн.,

чеку від 8 жовтня 2017 року про сплату 1200 грн.,

чеку від 23 жовтня 2017 року про сплату 998 грн.,

чеку від 26 листопада 2017 року про сплату 1198 грн.,

чеку від 11 листопада 2017 року про сплату 198 грн.,

чеку від 9 листопада 2017 року про сплату 965 грн.,

чеку від 30 грудня 2017 року про сплату 998 грн.,

чеку від 22 лютого 2018 року про сплату 1996 грн.,

чеку від 1 березня 2018 року про сплату 603 грн.,

а всього на суму 29 107,51 грн.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02 квітня 2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

За положеннями ч.4, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку встановленому законом.

З розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_1 не погоджується, оскільки державним виконавцем не враховано сплачені скаржником кошти, відповідно до наданих квитанцій за період з грудня 2016 по березень 2018 року.

З огляду на викладене, а також те, що ні ОСОБА_2 , ні державною виконавчою службою не надано належних доказів на спростування доводів скарги, а саме того, що державним виконавцем були здійснені розрахунки заборгованості по сплаті аліментів без врахування квитанцій, наданих ОСОБА_1 , суд дійшов правильного висновку, що довідка розрахунок заборгованості по аліментам складена державним виконавцем без врахування платіжних квитанцій про перерахування аліментів, а відтак довідка розрахунок заборгованості підлягає перерахунку.

Доводи апеляційної скарги про те, що перераховані ОСОБА_1 кошти є компенсацією за ремонт автомобіля, а не сплата аліментів, колегія суддів відхиляє, оскільки належних доказів на підтвердження вказаного, зокрема наявність інших боргових зобов`язань ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 чи рішення суду про стягнення коштів із боржника на користь стягувача, апелянтом не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності на квитанціях призначення платежу «сплата аліментів» судом відхиляються, оскільки апелянтом не надано доказів щодо здійснення перерахунку коштів на її користь за іншим призначенням ніж сплата аліментів.

Доводи скарги щодо відсутності належного повідомлення ОСОБА_2 про розгляд скарги колегія суддів до уваги не приймає, оскільки представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ознайомився із матеріалами справи 27.07.2020 року (а.с.137), а отже, був повідомлений про розгляд справи 12.08.2020 року, а також про зупинення відправлення поштової кореспонденції, у зв`язку із дефіцитом поточних видатків на забезпечення здійснення судочинства.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що лист ТОВ «Майстер і К Меблі», адресований Голосіївському РВДВС, щодо сплати аліментів ОСОБА_1 , є неналежним доказом. Суд першої інстанції, при вирішенні спору також не взяв до уваги зазначену довідку як належний доказ.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску ОСОБА_1 строку звернення із скаргою на дії державного виконавця, судом відхиляються, оскільки ОСОБА_1 оскаржує довідку розрахунок, складену державним виконавцем по сплаті аліментів від 29 квітня 2020 року, яку скаржником отримано електронною поштою 24.06.2020. Із скаргою ОСОБА_1 звернувся 03.07.2020, а отже, останнім дотримано строк звернення із скаргою встановлено ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, підстави для скасування ухвали суду за доводами апеляційної скарги відсутні.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосїівського районного суду м. Києва від 12 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржено до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 26 січня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді