Дата документу 29.01.2021 Справа № 335/7206/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 335/7206/20 Головуючий у 1 інстанції: Соболєва І.П.
№ 22-ц/807/232/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі адвоката Пономаренко Олександра Олександровича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання рішення неправомірним,

ВСТАНОВИВ

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання рішення неправомірним.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 02.18.2019 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками АТ «Запоріжгаз» було виявлено порушення пп. З п. 1 гл. 2 розділу XI Кодексу ГРМ - «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ; позаштатний режим ЗВТ», про що було складено акт про порушення №1855.

Згідно з актом експертизи лічильника №0693 від 05.08.2019 виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, що надає вільний доступ до фіксуючого гвинта відлікового механізму. Наявний доступ в роботу відлікового механізму. Позаштатний режим роботи ЗВТ (відсутність зміни показань лічильника при фактичній витраті). 16.08.2019 комісією з розгляду актів про порушення прийняте рішення №1855 про задоволення акту в частині втручання в роботу ЗВТ.

В акті про порушення, протоколі направлення лічильника на експертизу, акті експертизи заводський номер лічильника газу зазначено 2190724. Хоча заводський номер лічильника 2290724.

В протоколі від 16.08.2019 № 1539 про задоволення акту про порушення не конкретизовано сутність порушення, вчиненого позивачем, так як в акті про порушення, акті експертизи та в рішенні вказані різні порушення.

У протоколі направлення лічильника на експертизу не вказані ознаки пошкодження пломби, пошкодження лічильника чи несанкціонованого втручання в роботу лічильника.

Експертиза лічильника проведена за відсутності юриста оператора ГРМ.

Акт про порушення не підписаний позивачем та йому по пошті не направлений.

Посилаючись на вищезазначене просив суд, визнати неправомірним рішення Комісії з розгляду актів про порушення від 16.08.2019, викладеного в протоколі № 1539 про задоволення акту про порушення від 02.08.2019 № 1855.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі адвоката Пономаренко О.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу. У відзиві зазначав, що суд повно і всебічно дослідив наявні у справ докази та дав їм належну правову оцінку, правильно встановив обставини справи, та ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права. З цих підстав просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з актом № 1855 від 02.18.2019 виявлено порушення пп. З п. 1 гл. 2 розділу XI Кодексу ГРМ - «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ; позаштатний режим ЗВТ». Акт підписаний двома представника АТ «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 .

З протоколу направлення засобу вимірювальної техніки, лічильника газу заводський №2190724 на експертизу №1855 від 02.08.2019 року вбачається, що він підписаний двома представниками АТ «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 . Останній запрошений на проведення експертизи на 11.00 годину 05.08.2020.

Відповідно до акту експертизи від 05.08.2019 лічильника газу типу G-4 NPM Газдевайс заводський №2190724: «Виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: відсутність на лічильнику пломби з відбитками тавра про повірку ЗВТ, що надає вільний доступ до фіксуючого гвинта відлікового механізма. Наявний доступ в роботу відлікового механізму. Позаштатний режим роботи ЗВТ (відсутність зміни показань лічильника газу при фактичній витраті). Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою №048718414.»

В акті зазначено, що експертиза проведена в присутності ОСОБА_1 , який від підпису акту відмовився.

Згідно з протоколом №1539 від 16.08.2019 комісією АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення прийнято рішення про задоволення в частині несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ акту про порушення №1855 від 02.08.2019 року.

У відповідності до підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до пункту 4 глави розділу 1 Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Пунктом 1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем визначено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 гл. 1 роз. 1 Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Пунктом 1 глави 3 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем визначено у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень при оформленні документів, що вони були складені з істотними порушеннями є безпідставними, оскільки вказані документи, зокрема акт про порушення № 1855 від 02.08.2019 року та протокол направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу від 02.08.2019 року були підписані ОСОБА_1 без зауважень (а.с.37,38)

Крім цього, пунктами 5, 6 ч.2 ст. 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі має бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Однак, всупереч положенням п.п. 5, 6 ч.2 ст. 356 ЦПК України, апеляційна скарга по суті дублює зміст позовної заяви. Так, доводи апеляційної скарги викладені ідентично до позовної заяви, зокрема зазначені ті самі обставини на обґрунтування, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії відповідача щодо складання акту про порушення №1855 від 02 серпня 2019 року та демонтаж лічильника та рішення комісії про часткове затвердження акту проведені у відповідності до вимог Кодексу газорозподільних систем від 30.09.2015 року № 2494.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Пономаренко Олександра Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2020 рокупо цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 29 січня 2021 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков