Справа № 465/2053/20 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/2672/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м.Львів

Справа № 465/2053/20

Провадження № 22ц/811/2672/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В.,Шандри М.М.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Домусгруп» на ухвалу Франківського районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 2 липня 2020 року у складі судді Мартинишин М.О., у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. про заміну стягувача у виконавчому провадженні, -

встановив:

6 квітня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. звернувся з цією заявою. Просив замінити стягувача у виконавчому провадженні з АТ АКБ «Львів» на ТзОВ «ФК «Прайм Альянс». В обґрунтування заяви посилається на те, що він проводить примусове виконання виконавчого напису № 1211 від 7 травня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., яким звернуто стягнення на рухоме майно - асфальтоукладчик марки DEMAG, модель DF110P, 1994 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 5900 куб.см, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , видане 7 квітня 2017 року ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, що належить ТзОВ «Домусгруп», індетифікаційний код за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - 40317240, місцезнаходження якого є: 80410, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с.Старий Добротвір, вул. І.Франка, 36, р. № НОМЕР_4 в АТ АКБ «Львів», МФО 325268. Вказує, що 5 грудня 2019 року між АТ АКБ «Львів» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладений договір про відступлення права вимоги за кредитним договором до боржника - ТзОВ «Домусгруп». Відповідно до умов договору ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право вимоги до ТзОВ «Домусгруп» щодо стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 12/К/17 від 23 лютого 2017 року в розмірі 1 588 766, 93 грн. 17 лютого 2020 року згідно витягу з ДРОРМ встановлено, що змінився заставодержатель об`єкта рухомого майна, на яке звернуто стягнення. Це стверджується договором про відступлення права вимоги від 27 грудня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глод А.Р., та договором відступлення прав вимоги від 5 грудня 2019 року. АТ АКБ «Львів» фактично вибув як стягувач та кредитор, оскільки не має право вимагати примусового виконання рішення суду. Просить заяву задовольнити.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 2 липня 2020 року заяву задоволено.

Замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні №60821737 з примусового виконання виконавчого документу (виконавчого напису) № 1211 від 7 травня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: асфальтоукладчик марки DEMAG модель DF110P, 1994 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 5900 куб.см, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , видане 7 квітня 2017 року ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, що належить ТзОВ «Домусгруп», з АТ АК Банк «Львів» на ТзОВ «ФК «Прайм Альянс.

Ухвалу суду оскаржує ТзОВ «Домусгруп». Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні усіх фактичних обставин справи. Просить ухвалу суду скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що суд першої інстанції, встановивши, що виконавче провадження відкрито не на підставі судового рішення, а на підставі виконавчого напису, повинен закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що відповідно до договору застави, посвідченого 11 квітня 2017 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пауком А.Я. за реєстровим №762, (дублікат що має силу оригіналу, виданий 7 травня 2019 року цим нотаріусом за реєстровим №1077) передано в заставу Публічному акціонерному товариству Акціонерний-комерційний банк «Львів» описаний вище асфальтоукладчик.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. перебуває виконавчий напис № 1211, вчинений 7 травня 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., про звернення стягнення на вказаний асфальтоуколадчик.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного майна запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного Товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» за період з 1 січня 2018 року по 7 травня 2019 року включно у розмірі 1 477 845,92 грн. (заборгованість по кредиту: 1 240 959,68 грн., заборгованість по комісії: 3 200 грн., заборгованість по процентах: 172 933,33 грн., заборгованість по нарахованій пені за період з 1 вересня 2018 року по 6 травня 2019 року: 54 752,91 грн., 6 000 грн. - плата нотаріуса за вчинення виконавчого напису).

5 грудня 2019 року між АТ АКБ «Львів» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» був укладений договір відступлення права вимоги. За умовами цього договору ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуває, а АТ АКБ «Львів» відступає право вимоги до боржника (ТзОВ «Домусгруп») за Генеральним договором кредитної лінії № 12/К/17 від 23 лютого 2017 року.

27 грудня 2019 року між АТ АКБ «Львів» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» був укладений договір про відступлення права вимоги за договором застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Глод А.Р., зареєстрований в реєстрі за №14. За умовами цього договору ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуває, а АТ АКБ «Львів» відступає право вимоги до боржника (ТзОВ «Домусгруп») за договором застави, що посвідчений 11 квітня 2017 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пауком А.Я., зареєстрований в реєстрі за №762.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до вказаних договорів та у відповідності до ст.512 ЦПК України ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги за Генеральним договором кредитної лінії № 12/К/17 від 23 лютого 2017 року і набуло статусу нового заставодержателя за договором застави від 11 квітня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходить право первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо іншого не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

В ідповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

З урахуванням змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива, зокрема, з підстав відступлення вимоги (цесія). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 2-3897/10, яку суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 жовтня 2008 року під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміють заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

За змістом правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі №6-122цс13, та виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстави відступлення вимоги (цесія).

Колегія суддів вважає, що при вирішенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні у цьому випадку належить виходити з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

Частиною п`ятою статті 15 цього Закону визначено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 цього Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 181 КАС учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 264 КАС у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі.

Аналогічні норми містяться і в чинній редакції КАС (статті 287 та 379).

Автор апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції правил предметної юрисдикції.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Чинним законодавством передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Законодавець розмежовує порядок оскарження рішень дій чи бездіяльності при виконанні судових рішень та при виконанні рішень інших органів (посадових осіб).

Норми ЦПК України за аналогією із нормами КАС України також регламентують порядок заміни сторони виконавчого провадження (стаття 378 ЦПК).

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує суд, який розглянув справу. Отже, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених судом.

У разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 181 КАС (статті 287 КАС у чинній редакції).

Відтак, нормами ЦПК та ГПК України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 264 КАС, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України приватному виконавцеві ОСОБА_2 належить роз`яснити, що розгляд заяви віднесено до юрисдикції адміністративного суду, а також його право протягом десяти днів з дня отримання ним постанови апеляційного суду звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючисьп.1 ч.1 ст.255, ст.256, ст. 367, п.4 ч.1 ст.374, ст.ст. 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Домусгруп» задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 2 липня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити.

Роз`яснити приватному виконавцю Білецькому І.М.,що розгляд заяви віднесено до юрисдикції адміністративного суду, а також про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутись до Львівсьького апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 25 травня 2021 року.

Головуючий

Судді