Головуючий суду 1 інстанції - Шубочкіна Т.В.
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 428/6768/20
Провадження № 22-ц/810/136/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Луганської В.М.

суддів: Карташова О.Ю., Коновалової В.А.

за участю секретаря: Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Акцент Банк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьк

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 грудня 2020 року, ухвалене судом у складі судді Шубочкіної Т.В.,

за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк», яке є правонаступником Публічного Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Далі АТ «Акцент-Банк»), звернулося до суду з зазначеними вимогами, в обґрунтування яких зазначило, що відповідно до укладеного кредитного договору № SAMABWFC4 від 06 серпня 2018 року, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в анкеті-заяві.

АТ «Акцент - Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 06 липня 2020 року має заборгованість в загальній сумі 24960, 44 грн, яка складається з 16168, 83 грн заборгованості за кредитом, 8791, 61 грн заборгованості по відсоткам.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC4 від 06 серпня 2018 року в розмірі 24960, 44 грн та судові витрати у оозмірі 2102, 00 грн.

Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 грудня 2020 року позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC4 від 06 серпня 2018 року у розмірі 16168, 83 грн, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1361, 63 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням АТ «Акцент Банк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить суд скасувати заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 грудня 2020 року в частині відмовлених позовних вимог та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив своїм підписом факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку; відповідач користувався кредитом, а значить ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг в банку і погодився з ними.

Також, позивач зазначає, що до матеріалів справи додано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписаний боржником, та в якому зазначені умови кредитування, строк кредитування 240 місяців, процентна ставка, інформація про яку міститься у розділі четвертому.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання представник АТ «Акцент-Банк» не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач повідомлявся про апеляційне провадження у справі (ухвалу про відкриття провадження) як в порядку передбаченому ч. 2 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», так і за адресою внутрішньо переміщеної особи.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся як через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до ст. 1-1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції", так і за адресою внутрішньо переміщеної особи.

Луганським апеляційним судом вживалися всі заходи про повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 10 березня 2021 року за даними відомостями Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 з 20 січня 2018 року перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб, фактично проживає/ адреса для листування: АДРЕСА_1 .

Повістки-повідомлення про розгляд справи призначеної на 05 квітня 2021 року, 19 квітня 2021 року, 13 травня 2021 року, 07 червня 2021 року, які направлялися на поштову адресу як місця проживання відповідача, за даними обліку внутрішньо переміщеної особи повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тому відповідно до положень п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач є належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без учасників справи, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Згідно апеляційної скарги позивачем рішення суду оскаржується в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 заборгованості за процентами.

Рішення суду в частині стягнення на користь АТ «Акцент-Банк» з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16168, 83 грн не оскаржується учасниками справи, а тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в частині відмови у стягненні з відповідача заборгованості за процентами.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову в частині вимог про стягнення відсотків за кредитним договором суд першої інстанції виходив з того, що у заяві позичальника не зазначена процентна ставка, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані позивачем до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Акцент-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема у зазначеному банком розмірі і порядку їх нарахування.

Також, суд першої інстанції вважав, що надані банком Умови та Правила надання банківських послуг не є частиною укладеного між сторонами договору, стороно не досягли в належній формі та належним чином згоди щодо розміру відсотків за користуванням кредитом. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови кредитування, а саме сплату процентів за користування кредитними коштами.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, оскільки він не відповідає обставинам справи та нормам закону, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та ніким не оспорюється, що 06 серпня 2018 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку.

Частинами 1, 2 статті 83 ЦПК передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» при зверненні до суду першої інстанції на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, надало Паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк».

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проте, судом першої інстанції не виконані вимоги статті 89 ЦПК України, не з`ясовані всі обставини справи, на які посилався позивач в позовній заяві, не досліджені всі докази, а саме Паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка», який доданий до позовної заяви, не надана йому правова оцінка.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

06 серпня 2018 року відповідачем підписаний Паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка», в якому містяться тарифи банку (базова відсоткова ставка 3,9% в місяць (46,8% річних), яка може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит, періодичність внесення платежів щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості не менше 100 грн, не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості; процента ставка, яка застосовується при невиконані зобов`язання щодо повернення кредиту 7,8% в місяць збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості), строк кредитування 240 місяців.

Отже, виходячи із тарифів банку, відсоткова ставка на рік за укладеним сторонами договором складає 46,8% річних, збільшена відсоткова ставка у випадку наявності простроченої заборгованості 7,8% на місяць.

Тобто, 06 серпня 2018 року між АТ «Акцент-Банк» та відповідачем у встановленій законом письмовій формі укладено договір, відповідно до умов якого сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок та строк повернення коштів, строк кредитування. Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним.

На підставі вищевказаної заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку.

З наданих банком документів вбачається, що відповідач після отримання картки неодноразово здійснював операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку, так й частково погашав заборгованість по кредиту.

Отже, безпідставним є посилання суду першої інстанції на те, що відсутність у заяві-анкеті домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, наданий банком витяг з Тарифів та Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, так як вони достовірно не підтверджують вказаних обставин, оскільки у даній справі відповідачем підписаний Паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка», в якому позивач та відповідач погодили, зокрема, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, порядок та строк повернення коштів.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ( стаття 610 ЦПК України).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідачу позивачем були нараховані відсотки за користування кредитом за період з 31січня 2019 року по 06 липня 2020 року в сумі 8791, 61 грн, які не сплачені.

Враховуючи викладені вище обставини колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 8791, 61 грн, яка виникла станом на 06 липня 2020 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Оскільки суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, залишив поза увагою, що відповідачем підписувався Паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка» і даним обставинам суд першої інстанції не надав оцінки, тому колегія суддів вважає, що заочне рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом слід скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8791, 61 грн, яка виникла станом на 06 липня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2102 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 12 жовтня 2020 року (а.с.1).

Згідно платіжного доручення від 26 січня 2021 року позивачем понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3153 грн.

Оскільки позовні вимоги АТ «Акцент - Банк» підлягають задоволенню, то з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» підлягають стягненню судові витрати за подання позовної заяви, у зв`язку з чим підлягають збільшенню витрати по сплаті судового збору з 1361, 63 грн до 2102 грн та стягненню з відповідача на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3153 грн.

Керуючись ст. ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 грудня 2020 року в оскаржуваній частині позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 8791, 61 грн, яка виникла станом на 06 липня 2020 року.

Заочнерішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 грудня 2020 року в частині стягнення судових витрат змінити, збільшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судових витрат з 1361, 63 грн до 2102 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3153 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 червня 2021 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Коновалова

О.Ю. Карташов