17.05.2021 Справа № 756/3013/20
Ун.№ 756/3013/20
Пр.№ 2-др/756/34/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Майбоженко А.М.,
при секретарі - Дуб В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,
Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 23.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з майна задоволено та знято арешт з квартири АДРЕСА_1 накладений Двадцять першою Київською нотаріальною конторою 20 жовтня 2004 року на підставі постанови № 495/13, виданої 23.03.2004 року відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції.

13.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить зняти арешт з усього свого майна, оскільки дана позовна вимога була заявлена ним, однак судом при ухваленні рішення не вирішена.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно з ч.3,4 цієї ж статті, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Учасники справи в судове засідання не викликались, суд ухвалив можливим вирішувати питання про ухвалення додаткового рішення за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, судом встанволено наступне.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.08.2003 року у справі № 2-3582/2003 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1

11.12.2003 року у вищевказаній справі було ухвалено рішення, яким позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 47 000 грн в рахунок відшкодування шкоди та 477 грн судового збору.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.07.2011 року було частково скасовані заходи забезпечення позову, а саме знято арешт з квартири АДРЕСА_1 .

Під час звернення до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) позивачу стало відомо, що 21 Київською нотаріальною конторою на майно позивача було накладено арешт згідно постанови № 495/13 виданої 23.03.2004 року Районним відділом ДВС Мінського районного управління юстиції.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що державним виконавцем накладено арешт на все майно позивача ОСОБА_1 .

У Реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться записи №592803 та №592790 про обтяження всього нерухомого майна ОСОБА_1 , внесені на підставі вищевказаної постанови державного виконавця.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею.

Зважаючи на викладене, те, що в даний час щодо ОСОБА_3 відсутні відкриті виконавчі провадження, суд вважає правильним задовольнити його вимогу про зняття арешту з майна позивача, накладеного згідно постанови № 495/13 виданої 23.03.2004 року Районним відділом ДВС Мінського районного управління юстиції.

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови з майна позивача, накладеного згідно постанови № 495/13 виданої 23.03.2004 року Районним відділом ДВС Мінського районного управління юстиції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.М.Майбоженко