РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинській області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря Кравчук А.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 05 листопада 2020 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті залишився заповіт, посвідчений 01.11.1994 року Льотничівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області. Згідно заповіту все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті заповіла йому ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно. Позивач відповідно до заповіту успадкував майно, яке належало покійній. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, яка залишилась після смерті матері, однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. За результатом його звернення до державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у видачі йому свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв`язку з цим просить суд визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 2,95 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Льотничівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

Ухвалою суду від 09 листопада 2020 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року замінено в справі первісного відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача Зимнівську сільську раду Володимир-Волинського району Волинської області.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача Зимнівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив (заяву), згідно якої позов визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних правта обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

За поданими позивачем документами судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Згідно наявної у справі копії державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 645966, у власності ОСОБА_3 перебувала земельна ділянка загальною площею 2,95 га надана для ведення особистого селянського господарства що розташована на території Льотничівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

Відповідно до заповіту від 01 листопада 1994 року, посвідченого Льотничівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, ОСОБА_3 все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті заповіла ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Льотниче Володимир-Волинського району Волинської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим виконкомом Льотничівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

Довідкою Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 802 від 22 липня 2020 року стверджується, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті проживала в АДРЕСА_1 . За нею рахувалось спадкове майно, а саме: державний акт на земельну частку пай серії ЯА 645966 від 24.01.2007 року. Заповіт посвідчувався 01.11.1994 року за № 24 Льотничівською сільською радою. Спадщину прийняв її син ОСОБА_1 , який на день смерті проживав за вищевказаною адресою та користується обробляє по даний час і проживає за даною адресою.

В той же час в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 , згідно якої 19 листопада 2008 року вона подала до відповідного органу нотаріату заяву, згідно якої відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .

У відповідності до заведеної у Володимир-Волинській нотаріальній конторі спадкової справи № 125/2008 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , спадщину прийняв її син ОСОБА_1 , який 05 березня 2008 року подав нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснення Володимир-Волинської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст.328 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті його матері ОСОБА_3 не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1216-1218, 1223, 1225, 1233-1234, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 247, 258, 259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ), право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 2,95 га надану для ведення особистого селянського господарства що розташована на території Льотничівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 645966, яку він успадкував в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий (підпис)

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р.Вітер