28.01.2021 Провадження № 2/331/120/2021
Справа № 336/7585/19
28 січня 2021 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :
головуючого - судді Антоненко М.В.,
за участю секретаря Федорової К.Д.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 16) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення надміру виплачених сум державних соціальних допомог малозабезпеченим сім*ям та одиноким матерям,-
У грудні 2019 р. Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум державних соціальних допомог малозабезпеченим сім*ям та одиноким матерям.
В судове засідання представник позивача не з`явилась. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд винести заочне рішення по справі.
За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. ст. 2, 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Враховуючи той факт, що право на справедливіш суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.
Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави- учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
За змістом ст. 55, 64, 124 Конституції України право на судовий захист гарантується та забезпечується. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції України не може бути обмежений. Цей принцип знайшов своє відображення і в рішенні Конституційного суду № 9-зп від 25.12.1997 року.
Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов`язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного права.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ст. 16 ЦК України, може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1)письмовими, речовими і електронними доказами;
2)висновками експертів;
3)показаннями свідків.
Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що на обліку в управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (надалі - Управління) знаходяться облікові справи № 611408 по призначенню державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та № 438805 по призначенню державної допомоги одиноким матерям ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», та «Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрі України від 24.02.2003 року № 250, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні як отримувач державних допомог малозабезпеченим сім`ям та одиноким матерям з 2015 року.
У п. 20 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженому Постановою КМУ від 24.02.2003 р. № 250 (далі - Порядок 1), та п. 36 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженому Постановою КМУ від 27.12.2001р. № 1751 (далі - Порядок 2) передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та державна допомога одиноким матерям призначуються на шість місяців з наступним поданням нових заяви та декларації кожні шість місяців.
Ст. 18-3 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено, що допомога на дітей одиноким матерям надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. У ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» передбачено, що розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом. ,
У грудні 2016 року гр. ОСОБА_1 звернулась до Управління для оформлення допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Нею було заповнено «Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», а також «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», в якій зазначила, що у період з 01.06.2016 по 30.11.2016 р. (розрахунковий період) не мала жодних видів доходу, окрім допомоги на дитину. Крім цього, відповідачкою було надано повний перелік документів, передбачених чинним законодавством для призначення зазначених видів допомог.
Відповідно до наданих документів, згідно із чинним законодавством України, відповідачці було призначено наступні види допомог: державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям - з 01.12.2016 по 31.05.2017 року у розмірі 1008,85 грн. щомісячно та допомогу на дітей одиноким матерям (на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - з 01.12.2016 по 31.05.2017 у розмірі 925,00 грн. щомісячно.
У подальшому (червень та грудень 2017 року) відповідачка, відповідно до вимог чинного законодавства, подавала «Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» та «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги» для продовження проведення виплат державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної допомоги одиноким матерям. На підставі чого їй продовжувались виплати допомог, а саме державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - з 01.06.2017 по 30.11.2017 у розмірі 261,33 грн. щомісячно; з 01.12.2017 по 31.05.2018 у розмірі 797,79 грн. щомісячно та допомога на дітей одиноким матерям (на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - з 01.06.2017 по 30.11.2017 у розмірі 487,07 грн. щомісячно; з 01.12.2017 по 31.05.2018 у розмірі 931,33 грн. щомісячно.
В результаті проведення перевірки достовірності наданих відомостей для призначення допомог спеціалістами управління 23.11.2017 було отримано відомості від ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, які надаються на підставі Порядку надання ДФС України інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про доходи (відсутність доходів), отримані фізичними особами, які звернулись за призначенням державної допомоги, щодо розмірів та видів доходів, одержаних гр. ОСОБА_1 у період з 01.06.2016 по 30.11.2017 р. (період отримання доходів, який враховується при призначенні допомог).
Так, відповідачка ОСОБА_1 не вказала у декларації дохід, отриманий в результаті надання в оренду майна, загальною сумою - 14 633,12 грн..
Спеціалістами управління 19 квітня 2018 року було направлено запит № 05-06/2433 до ТОВ «АГРОІНВЕСТ-М», яке було орендарем майна гр. ОСОБА_1 ..
30 квітня 2018 року управлінням було отримано відповідь від ТОВ «АГРОІНВЕСТ-М» у вигляді довідки про доходи ОСОБА_1 за період з 01.06.2016 по 30.11.2017 року (розрахунковий період для призначення допомоги), в якій зазначена загальна сума 14 633,12 грн. у якості орендної плати за договором оренди № 6198073 від 01.07.14р..
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем при поданні заяв та декларацій для оформлення соціальних виплат було приховано факт отримання орендної плати. Внаслідок чого управлінням нараховувалось відповідачці суми допомог на дітей одиноким матерям та малозабезпеченим сім`ям у збільшеному розмірі, тому що при розрахунку сум виплат не було враховано додатковий дохід у вигляді орендної плати.
Спеціалістами управління було проведено перерахунок розмірів соціальних виплат, з урахуванням прихованого доходу. Після проведеного розрахунку переплата по видам допомог склала: державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям - з 01.12.2016 по 31.05.2018 на загальну суму 10 012,98 грн. та допомоги на дітей одиноким матерям (на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - з 01.12.2016 по 31.05.2018 на загальну суму 4 703,58 грн., частину (3 868,40 грн.) було утримано з продовженої допомоги на дітей одиноким матерям, залишок переплати - 835,18 грн..
Таким чином, судом встановлено, що загальна сума надміру отриманих коштів гр.. ОСОБА_1 складає 10 848,16 грн.
25.06.2018 року відповідачку було запрошено до управління для ознайомлення із сумою переплати, нею власноруч було написано заяву про ознайомлення із сумою переплати та проханням утримувати із призначеної допомоги суми переплати. Управлінням відповідно до п. 49 Порядку 2 у період з 01.06.2018 по 30.11.2018 з продовженої допомоги на дітей одиноким матерям було утримано 3 868,40 грн.. У подальшому відповідачка втратила право на отримання зазначеної допомоги. На державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 не мала права через те, що середньомісячний сукупний дохід перевищував рівень прожиткового мінімуму для сім`ї.
Спеціалістами управління неодноразово направлено повідомлення про повернення надміру отриманої державної допомоги № 05-06/4792 від 13.08.2018р., № 05-06/5890 від 08.10.2018р., 05-06/6892/5 від 28.11.2018р, № 05-06/949/2 від 20.02.2019р., № 05-06/1886/1 від 08.04.2019р., № 05-06/2394/1 від 10.05.2019р.
Станом на 29.11.2019 року, відповідачкою ОСОБА_1 не повернуто у добровільному порядку суми переплат допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно з ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Згідно з п.п.8 п.2.2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 № 345 "Про затвердження інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги», заявник в обов`язковому порядку повинен бути попереджений, що своїм підписом він підтверджує, що всі наведені відомості є повними і точними, що громадяни, зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), та члени їх сімей, які претендують на отримання соціальної допомоги, інших джерел доходів і натуральних надходжень не мають, що цим підписом заявник дає згоду на отримання органами праці та соціального захисту населення додаткової інформації щодо себе, усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб та членів їх сімей, необхідної для вирішення питання щодо надання допомоги.
Рішенням Запорізької міської ради від 20.12.2017 №65 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.04.2016 №36 «Про структуру виконавчих органів Запорізької міської ради, загальну чисельність апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів» (зі змінами) затверджено положення про управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, далі - Положення, згідно п. 3 якого, управління у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, розпорядженнями голови Запорізької облдержадміністрації, рішеннями Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради, розпорядженнями міського голови, іншими документами, а також положенням про Управління. П. 4 Положення передбачається, що одним з основних завдань Управління є призначення та виплата соціальної допомоги, встановленої законодавством України. П. 5.5. Положення передбачено, що управління забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів. П. 5.13. Положення передбачено, що управління здійснює повноваження, делеговані органами виконавчої влади. Згідно п.п. 10) п. 5.22. Положення передбачено, що управління здійснює контроль відповідно до чинного законодавства за цільовим використанням коштів, спрямованих на надання державних соціальних допомог та інших видів соціальної підтримки, передбачених законодавством України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", середньомісячний сукупний доход сім`ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.

Згідно ст. 4 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" (в редакції станом на момент звернення заявника до управління з заявою), державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Згідно п.8 Порядку 250 (в редакції станом на момент звернення заявника до управління з заявою), передбачено, що соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Згідно п. 6 Порядку 250, для призначення соціальної допомоги уповноважений

представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи:

заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю).

Інформація про склад сім`ї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Форми заяви, декларації про доходи та майно затверджуються Мінсоцполітики.

Згідно п. 14 Порядку 250 (в редакції станом на момент звернення заявника до управління з заявою), передбачено, що розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги (z0112-02), що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом.

Згідно п. 1 Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 № 486/202/524/455/3370, далі - Методика, Методика призначена для обчислення сукупного доходу сімей (одержувачів) для всіх видів соціальної допомоги і застосовується при визначенні їх права на соціальну допомогу та розрахунку її розміру.

Згідно пп. 5.19) п. 5. Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 № 486/202/524/455/3370 до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять: доходи від продажу об`єктів нерухомого майна та транспортних засобів.

Відповідно до ст.ст. 18-1, 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-XII, право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, а також вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Відповідно до п. 34 Порядку 1751 середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Відповідно до п. 35- 36 Порядку 1751 для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подаються такі документи: 1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України ( 2947-14 ), або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку; 3) копія свідоцтва про народження дитини; 4) довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини. Допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців.

Відповідно до п. 27 Порядку 250 контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до 15 календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до п. 48 Порядку 1751 органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до 15 календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми.

Згідно з п. 1. Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 р. № 1091, головний державний соціальний інспектор та державний соціальний інспектор - посадові особи структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад (далі - орган соціального захисту населення) наділені повноваженнями із здійснення контролю за правильністю надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, житлових субсидій, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), за цільовим використанням коштів державного бюджету, спрямованих на цю мету, за призначенням (відновленням) виплати внутрішньо переміщеним особам пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, пільг за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Згідно з п. 3-4 Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 р. № 1091 головний державний соціальний інспектор та державний соціальний інспектор :

- перевіряють достовірність та повноту інформації про доходи і майновий стан осіб, які входять до складу сім`ї, що звертається за призначенням державної соціальної допомоги;

- проводять вибіркові перевірки особових справ одержувачів державної соціальної допомоги;

мають право:

- проводити обстеження умов життя заявника (за його згодою) з метою визначення складу сім`ї, ступеня нужденності та можливостей знаходження додаткових джерел для її існування шляхом опитування осіб, які входять до складу сім`ї, що звертається за призначенням державної соціальної допомоги, родичів, інших осіб у разі виникнення потреби в уточненні обставин, що стосуються справи;

- отримувати від підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності необхідну інформацію та відомості з питань, що належать до їх компетенції;

- робити запити та безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, МВС, Держфінінспекції, Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, Пенсійного фонду України, територіальних органів ДМС, реєстраційних служб, що проводять реєстрацію прав на нерухоме майно, бюро технічної інвентаризації, відділів державної реєстрації актів цивільного стану, органів охорони здоров`я, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також навчальних закладів, підприємств, установ, організацій усіх форм власності інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги.

- вживають заходів до повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги;

- готують пропозиції щодо припинення надання державної соціальної допомоги, позбавлення права на продовження строку її надання, зменшення розміру допомоги у випадках, передбачених законодавством.

Тобто, згідно повноважень позивача та Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора, з метою цільового використання коштів, які виплачуються отримувачам, державними соціальними інспекторами проводяться вибіркові перевірки справ заявників, які звертаються до управління для отримання допомоги та яким допомога призначається. Перевіряється достовірність даних, які зазначають заявники в заяві та декларації та обставини, що виникають в період отримання державної допомоги.

Діючим законодавством України не передбачено, що державними соціальними інспекторами негайно під час подання заяви про надання державної соціальної допомоги здійснюється перевірка доходів (майнового стану) заявників , як зазначає відповідач в запереченні на позов управління до відповідача.

Тобто, за повноту та достовірність даних та інформації, яку зазначає (при приховує) заявник при зверненні з заявою на признання державної допомоги несе відповідальність заявник.

Отже, ОСОБА_1 , звертаючись до управління із заявою на призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, була ознайомлена під підпис із умовами отримання цих допомог, тому вона могла і повинна була передбачити ту обставину, що допущення нею даного виду порушення (навмисно приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру) призведе до виявлення переплати державних коштів, які якщо не повертаються заявником добровільно управлінню стягуються у судовому порядку.

Згідно п. 28 Порядку 250 якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення:

- визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї;

- повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення;

- у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті;

- у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум державних соціальних допомог малозабезпеченим сім*ям та одиноким матерям є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, ч. 1 ст. 257 ЦК України, Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», п. п. 27-28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. № 250 (зі змінами), ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-XII (зі змінами), та п.п. 48-49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (зі змінами), суд

ВИРІШИВ:

Позов Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 16) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення надміру виплачених сум державних соціальних допомог малозабезпеченим сім*ям та одиноким матерям - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (ЕДРПОУ 37573780) на р/р НОМЕР_3 , МФО 813015, КФК 0813047, суму надмірно виплачених державних коштів, а саме державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 10012,98 грн. (десять тисяч дванадцять гривень дев`яносто вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (ЕДРПОУ 37573780) на р/р НОМЕР_2 , МФО 813015, КФК 0813045 суму надмірно виплачених державних коштів, а саме державної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 835,18 грн. (вісімсот тридцять п`ять гривень вісімнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району (ЕДРПОУ 37573780) на р/р 8395 (судовий збір), УДКСУ у Шевченківському районі, судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до ті. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: М.В. Антоненко