Справа № 216/5480/20
Провадження № 2/216/976/21
РІШЕННЯ

іменем України

09 березня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

представника позивача адвоката Новака А.

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 приміщення суду у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 14.05.2010 між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Шлюб було розірвано. Згідно з рішенням Високопільського районного суду Херсонської області з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дітей, починаючи з 04.09.2017. Позивач зазначає, що несе додаткові матеріальні витрати, викликані розвитком здібностей у дітей, а тому нею було витрачено кошти на загальну суму 32139,80 грн, що складається з: двох велосипедів вартістю 8500,00 грн, двох планшетів із програмним забезпеченням та захистом вартістю 15050,00 грн, двох захисних чохлів для планшетів вартістю 1118,00 грн, струменевий принтер та кабель до нього вартістю 1539,80 грн, два мобільні телефони вартістю 4198,00 грн, канцелярське приладдя вартістю 1734,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просила суд стягнути половину вказаної суми з відповідача, а саме: 16069,90 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовної заяви та надали відзив, в якому зазначили, що вказані позивачем витрати не є додатковими витратами та жодним чином не впливають на розвиток фізичних чи інтелектуальних здібностей дітей

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.05.2010 по 25.10.2017.

Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 25.10.2017, стягнено з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дітей, починаючи з 04.09.2017.

Позивач вважає, що витрачені нею кошти на загальну суму 32139,80 грн, що складається з: двох велосипедів вартістю 8500,00 грн, двох планшетів із програмним забезпеченням та захистом вартістю 15050,00 грн, двох захисних чохлів для планшетів вартістю 1118,00 грн, струменевий принтер та кабель до нього вартістю 1539,80 грн, два мобільні телефони вартістю 4198,00 грн, канцелярське приладдя вартістю 1734,00 грн, є додатковими витратами на дітей, а тому звернулась до суду з метою стягнення половини цих витрат з відповідача.

Суд вважає таку позицію позивача необґрунтованою з таких підстав.

Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо.

Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 по справі «Хант проти України»).

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17.

У силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем надано копії чеків про здійснені нею додаткових витрат на утримання неповнолітніх доньок, а саме: придбання велосипедів, планшетів, принтеру, шкільного приладдя, які не можуть вважатися додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки не викликані особливими обставинами, а пов`язані із забезпеченням нормальної життєдіяльності дітей.

Враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також те, що витрати та розваги та харчування не відносяться до додаткових і охоплюються загальними потребами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 180-183, 185 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітей - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

-ОСОБА_3 , місце проживання (знаходження): АДРЕСА_1 ;

-відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 22 березня 2021 року.

Суддя Р.О. Кузнецов