Постанова

Іменем України

02 червня 2021 року

м. Київ

справа № 361/2915/19

провадження № 61-19669св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

особа, яка подала скаргу, - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах»,

особа, дії якої оскаржуються, - виконуючий обов`язки начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Астапенкова Катерина Миколаївна,

заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2020 року

у складі судді Дутчака І. М. та постанову Київського апеляційного суду

від 24 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Рубан С. М., Заришняк Г. М., Мараєва Н. Є.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» (далі - ПрАТ «СК «Інгосстрах», товариство, страхова компанія) звернулося до суду зі скаргою, в якій, ураховуючи уточнення, просило визнати неправомірною бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) (далі - Соборний ВДВС) Астапенкової К. М.

Обґрунтовуючи вимоги, товариство посилалось на те, що під час перевірки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено,

що належне ПрАТ «СК «Інгосстрах» нерухоме майно, без визначення конкретних об`єктів нерухомого майна, у межах суми стягнення боргу в розмірі 14 839,74 грн, виконавчого збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення, перебуває під арештом, номер запису обтяження - 9779241; дата і час державної реєстрації обтяження - 28 жовтня 2010 року, 14:32:08, державний реєстратор - Київська обласна філія Державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України»; підстава виникнення обтяження - постанова

про відкриття виконавчого провадження від 26 квітня 2010 року № дв11-760;

обтяжувач - відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції (далі - Броварський ВДВС), код 34837745.

На час виявлення цього арешту ПрАТ «СК «Інгосстрах» втратило матеріали виконавчого провадження № дв11-760, тому не має можливості визначити,

на підставі якого виконавчого листа було накладено вказаний арешт,

а, за даними бухгалтерського обліку страхової компанії, поточних боргових зобов`язань товариство не має.

Згідно з відповіддю Броварського ВДВС від 03 серпня 2018 року, наданою

на запит ПрАТ «СК «Інгосстрах», на виконанні у цьому відділі перебувало виконавче провадження № 18934255 з виконання виконавчого листа

від 20 квітня 2010 року № 2-3164 про стягнення з боржника ЗАТ «СК «Інгосстрах» на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 14 839,74 грн, яке 18 червня

2010 року було завершено у зв`язку з тим, що згідно із заявою стягувача фактичне місцезнаходження боржника територіально відноситься

до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції, тому

до обов`язку Броварського ВДВС не входило зняття накладеного ним арешту після направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС.

На адресу ПрАТ «СК «Інгосстрах» надійшла також відповідь Соборного ВДВС

на запит (лист від 11 квітня 2019 року № 201/88676/14), відповідно до якої

у Соборному ВДВС перебувало виконавче провадження № 20188676, яке згідно

з відомостями автоматизованої системи виконавчих проваджень 20 квітня

2011 року завершене у зв`язку з повним фактичним виконанням боржником рішення суду. Постанова про арешт майна боржника не виносилась, відповідний запис до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна відділ не вносив, надати копії процесуальних документів Соборний ВДВС не має можливості, оскільки виконавче провадження № 20188676 знищене зі спливом трирічного строку зберігання виконавчих проваджень в архіві.

Таким чином, Соборний ВДВС підтвердив факт виконання боржником у повному обсязі зобов`язання, у зв`язку з виконанням якого накладено арешт на нерухоме майно ПрАТ «СК «Інгосстрах», а також те, що постанову про зняття арешту

з майна цей відділ не виносив.

ПрАТ «СК «Інгосстрах» вказувало, що позовна давність товариством

не пропущена, оскільки про порушення своїх прав ПрАТ «СК «Інгосстрах» дізналося 11 квітня 2019 року, коли отримало відповідь Соборного ВДВС, раніше дізнатися про порушення своїх прав страхова компанія не могла, оскільки постанова Броварського ВДВС від 26 квітня 2010 року на адресу боржника не надходила, про арешт належного йому нерухомого майна боржник (ПрАТ «СК «Інгосстрах») випадково дізнався лише у 2018 році. Протягом 2010-2018 років угод щодо нерухомого майна страхова компанія не укладала, тому про існування арешту в Державному реєстрі речових прав товариство не мало можливості дізнатися.

Посилаючись на частину першу статті 50 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) у редакції станом на 20 квітня 2011 року, частину першу статті 40 Закону України

від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) у редакції, чинній на час звернення до суду зі скаргою, ПрАТ

«СК «Інгосстрах», з урахуванням уточнень, просило:

1) визнати неправомірною бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Астапенкової К. М., яка полягає

у незнятті арешту з належного страховій компанії нерухомого майна, накладеного в межах суми стягнення боргу в розмірі 14 839,74 грн;

2) зобов`язати виконуючого обов`язки начальника Соборного ВДВС

Астапенкову К. М. (або будь-яку іншу посадову особу/державного виконавця Соборного ВДВС) усунути порушення, а саме:

- зняти арешт, накладений на нерухоме майно (кошти) ПрАТ «СК «Інгосстрах»;

- виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис

про арешт належного страховій компанії нерухомого майна;

- виключити відомості про ПрАТ «СК «Інгосстрах» з Єдиного реєстру боржників.

Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду

від 24 листопада 2020 року, в задоволенні скарги відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні скарги про визнання неправомірними дій виконуючого обов`язки начальника Соборного ВДВС Астапенкової К. М., вважав, що державний виконавець Соборного ВДВС, приймаючи 20 квітня 2011 року постанову про закінчення виконавчого провадження № 20188676 у зв`язку

з повним фактичним виконанням рішення суду згідно з виконавчим документом, не був обізнаний про накладення арешту на майно боржника, у зв`язку з чим арешт і не зняв, а виконуючий обов`язки начальника Соборного ВДВС Астапенкова К. М. не має визначеної законом можливості вирішити по суті питання щодо зняття цього арешту. Суд виходив з того, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які підтверджують неправомірність бездіяльності особи, дії якої оскаржуються.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені доводи

У грудні 2020 року ПрАТ «СК «Інгосстрах» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області

від 28 липня 2020 року і постанову Київського апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Касаційну скаргу товариство мотивувало тим, що тривалий час Соборний ВДВС

не виконував обов`язку, передбаченого частиною першою статті 40 Закону

№ 1404-VIII, згідно з якою в разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

ПрАТ «СК «Інгосстрах» наголошує, що воно обрало ефективний спосіб захисту,

та вважає, що скарга, подана відповідно до статті 448 ЦПК України, підлягає задоволенню.

Товариство вказує, що висновки судів першої й апеляційної інстанцій про недоведеність вимог не ґрунтуються на матеріалах справи, які доводять наявність незнятого арешту, а висновки судів про недоведеність вимог щодо наявності арешту перешкоджають скаржнику повторно звернутися до суду.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу

до касаційного суду не направили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 361/2915/19, справу витребувано з Броварського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в складі колегії з п`яти суддів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд встановив, що постановою державного виконавця Броварського ВДВС

від 26 квітня 2010 року відкрито виконавче провадження № 18934255

з виконання виконавчого листа від 20 квітня 2010 року № 2-3164, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення

із ЗАТ «СК «Інгосстрах», правонаступником якого є заявник ПрАТ

«СК «Інгосстрах», на користь ОСОБА_1 боргу в загальному розмірі

14 839,74 грн.

Постановою державного виконавця також було накладено арешт на все нерухоме невизначене майно боржника в межах суми стягнення боргу в розмірі 14 839,74 грн.

18 червня 2010 року виконавче провадження № 18934255 завершене Броварським ВДВС на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону

№ 606-XIV у зв`язку з тим, що згідно із заявою стягувача фактичним місцезнаходженням боржника ЗАТ «СК «Інгосстрах» є м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, що територіально відноситься до Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Виконавчий документ разом з постановою про закінчення виконавчого провадження направлено за належністю до Жовтневого ВДВС.

Відомостей про те, що Жовтневому ВДВС направлялася постанова державного виконавця Броварського ВДВС від 26 квітня 2010 року про накладення арешту

на майно боржника ПрАТ «СК «Інгосстрах», матеріали справи не містять.

При цьому відповідно до листа Броварського ВДВС від 03 серпня 2018 року

№ 7113 до Жовтневого ВДВС, правонаступником якого є суб`єкт оскарження -Соборний ВДВС, направлялися лише виконавчий документ та постанова про закінчення виконавчого провадження № 18934255.

За повідомленням від 11 квітня 2019 року, у Соборному ВДВС перебувало виконавче провадження № 20188676 з виконання виконавчого листа № 2-3164/2009, виданого 20 квітня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення із ЗАТ «СК «Інгосстрах» на користь

ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 14 443,31 грн, судового збору в розмірі

144,43 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 252,00 грн.

Згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження станом

на 11 квітня 2019 року на підставі виконавчого листа від 20 квітня 2010 року

№ 2-3164/2009 державний виконавець Соборного ВДВС 12 липня 2010 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 20188676 про стягнення

із ЗАТ «СК «Інгосстрах» на користь ОСОБА_1 суми боргу в загальному розмірі 14 839,74 грн. Відомостей про накладення арешту на майно страхової компанії у спецрозділі автоматизованої системи виконавчого провадження немає.

20 квітня 2011 року цей самий державний виконавець виніс постанову

про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV, у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду.

Відповідно до відомостей ПрАТ«СК «Інгосстрах» заборгованість за виконавчим листом від 20 квітня 2010 року № 2-3164 сплачена.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

на все майно ПрАТ«СК «Інгосстрах» накладено арешт, код юридичної особи 33248430, а саме: вид обтяження - арешт всього нерухомого невизначеного майна в межах суми стягнення боргу в розмірі 14839,74 грн, виконавчого збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення, номер запису обтяження - 9779241, дата і час державної реєстрації про обтяження - 28 жовтня 2010 року, 14:32:08, державний реєстратор - Київська обласна філія Державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України», підстава виникнення обтяження - постанова про відкриття виконавчого провадження

від 26 квітня 2010 року № дв11-760, ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції, головний державний виконавець Лопатинська Н.О., обтяжувач - ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції, код 34837745.

Звернувшись зі скаргою на дії виконуючого обов`язки начальника Соборного ВДВС Астапенкової К. М., ПрАТ«СК «Інгосстрах» просило визнати неправомірною бездіяльність посадової особи Соборного ВДВС (інших посадових осіб ВДВС), вважаючи, що цією посадовою особою (іншими посадовими особами)

всупереч вимогам закону не вчинено дій зі зняття арешту з належного страховій компанії майна після фактичного виконання виконавчого листа, а також зобов`язати вказану посадову особу усунути порушення прав товариства.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги (далі -

ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод

чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої

або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність

або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів

над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною другою статті 451 ЦПК України визначено, що в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з частиною другою статті 50 Закону № 606-ХІV у редакції, чинній

на момент виникнення правовідносин щодо зняття арешту у зв`язку

з виконанням виконавчого листа від 20 квітня 2010 року № 2-3164, у разі, якщо

у виконавчому провадженні державним виконавцем було накладено арешт

на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження

або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Тобто відповідно до Закону № 606-ХІV, чинного на час закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від 20 квітня 2010 року № 2-3164 про стягнення з боржника ЗАТ «СК «Інгосстрах» на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 14 839,74 грн, зняття з майна арешту, накладеного під час виконавчого провадження, мало здійснюватись шляхом зазначення

про це у постанові про закінчення виконавчого провадження.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, встановивши,

що відповідно до відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-3164 20 квітня

2011 року завершене Соборним ВДВС, яке є правонаступником Жовтневого ВДВС, на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону № 606-ХІV у зв`язку

з повним фактичним виконанням рішення суду, та відмовляючи в задоволенні скарги, виходив з того, що неможливо перевірити, чи надсилалась на адресу Соборного (Жовтневого) ВДВС постанова про накладення арешту,

чи зазначалось у постанові Броварського ВДВС про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-3164 про обтяження майна боржника, оскільки трирічний термін зберігання виконавчих проваджень в архіві відділу сплив і виконавче провадження № 20188676 знищено, а отже, неможливо встановити, що державному виконавцеві Соборного ВДВС, який закрив виконавче провадження у зв`язку з виконанням рішення, було відомо про арешт майна боржника.

Однак з таким висновком судів попередніх інстанцій Верховний Суд погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби

та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках -

на приватних виконавців. Відповідно до статті 3 вказаного закону завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом. Таким чином, зазначені органи складають єдину систему органів

та осіб, що забезпечують реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів, третейських судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів.

Державна виконавча служба здійснює виконання рішень лише на підставі,

в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Головними принципами, якими керується у своїй діяльності державна виконавча служба при виконанні рішень, є законність, своєчасність, повнота, неупередженість і примусовість.

Як встановлено судами та не заперечується сторонами у справі, виконавче провадження № 18934255 з виконання виконавчого листа від 20 квітня

2010 року № 2-3164, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення із ЗАТ «СК «Інгосстрах», правонаступником якого

є заявник ПрАТ «СК «Інгосстрах», на користь ОСОБА_1 боргу в загальному розмірі 14 839,74 грн закінчено постановою державного виконавця від 20 квітня 2011 року на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV

у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду.

Проте арешт, накладений в рамках цього виконавчого провадження,

у визначеному законом порядку в порушення закону знято не було, чим порушено права ПрАТ «СК «Інгосстрах».

У справі виникла ситуація фактичної та правової невизначеності, коли в процесі виконання судового рішення державний виконавець, що здійснював первинні виконавчі дії, вчинив дії щодо боржника, про які ні боржнику, ні державному виконавцю, що вчиняв дії із закінчення виконавчого провадження, не було відомо.

Такі дії можна кваліфікувати як порушення принципу «належного урядування»

та «правової процедури», що в свою чергу призводить до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Правовідносини щодо зняття арешту з майна у виконавчому провадженні на час звернення ПрАТ «СК «Інгосстрах» до суду зі скаргою на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Соборного ВДВС у м. Дніпрі

Астапенкової К. М. регулюються Законом 1404-VІІІ.

Відповідно до частини третьої статті 59 цього закону арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Інші підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини передбачені частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VІІІ. Зокрема, такими підставами є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника

у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність

у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення

на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом

12 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Згідно з частиною п`ятою статті 59 Закону № 1404-VІІІ у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Оскільки в Україні відповідно до статті 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права, то порушені права ПрАТ «СК «Інгосстрах» підлягають захисту шляхом часткового задоволення скарги, зобов`язання начальника (керівника) Соборного ВДВС у м. Дніпрі усунути порушення, а саме: зняти арешт, накладений на нерухоме майно (кошти) ПрАТ «СК «Інгосстрах», виключити відомості про ПрАТ «СК «Інгосстрах» з Єдиного реєстру боржників

та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт належного страховій компанії нерухомого майна, оскільки ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, постраждала особа не має нести тягар несприятливих наслідків.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині

або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

З огляду на наведене, касаційний суд вважає за можливе скасувати судові рішення та прийняти у справі нову постанову про часткове задоволення скарги.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної

чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те що суд касаційної інстанції рішення судів попередніх інстанцій скасував і прийняв у справі нову постанову, якою вимоги скарги задовольнив, стягненню із Соборного ВДВС у м. Дніпрі на користь ПрАТ «СК «Інгострах» на відшкодування судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору за подання апеляційної скарги, в розмірі 2 102,00 грн та судових витрат, пов`язаних

з оплатою судового збору за подання касаційної скарги, в розмірі 2 102,00 грн,

підлягає 4 204 грн.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 липня

2020 року та постанову Київського апеляційного суду скасувати й ухвалити

у справі нову постанову, якою скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» задовольнити.

Визнати бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Астапенкової Катерини Миколаївни неправомірною.

Зобов`язати начальника (керівника) Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) усунути порушення, а саме:

зняти арешт, накладений на нерухоме майно (кошти) Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», номер запису обтяження - 9779241; дата державної реєстрації обтяження - 28 жовтня 2010 року, державний реєстратор - Київська обласна філія Державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України»; підстава виникнення обтяження - постанова про відкриття виконавчого провадження від 26 квітня 2010 року

№ дв 11-760, обтяжувач - відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції, код 34837745;

виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис

про арешт належного страховій компанії нерухомого майна № 9779241, зареєстрований 28 жовтня 2010 року державним реєстратором - Київською обласною філією Державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України» на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 квітня 2010 року № дв 11-760.

виключити відомості про Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» з Єдиного реєстру боржників.

Стягнути із Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, 4 204 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков В. С. Жданова А. Ю. Зайцев В. М. Коротун