Справа156/1037/17
Провадження 6/165/1/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Пилипчук М.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи ВДВС Михальчук М.О.,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Нововолинський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_3 , про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

встановив:

18 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, яке застосоване ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 19.11.2019 до повного виконання боржником своїх зобов`язань.

Зазначає, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 05.02.2019 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто 138142,01 грн. майнової шкоди, пов`язаної з лікуванням, 42074,10 грн. щомісячних платежів за втрату загальної працездатності за період з 22 червня 2017 року по 31 грудня 2018 року. На підставі вказаного рішення 22.03.2019 виданий виконавчий лист №156/1037/17. 19.11.2019 судом задоволено подання ДВС про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання фінансових зобов`язань.

Наголошує, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», юридичні санкції у вигляді обмеження у праві виїзду передбачені за ухилення від виконання зобов`язань. Разом з тим стверджує, що не ухиляється від виконання зобов`язань, щомісячно погашає заборгованість, стягувану ОСОБА_3 , що підтверджується фіскальними документами, жодного умислу на невиконання рішення суду у нього немає.

Враховуючи наведене, вважає, що є всі підстави для скасування обмеження, встановленого ухвалою суду. Просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, застосоване відповідно до ухвали Нововолинського міського суду Волинської області від 19 листопада 2009 року.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, викладених у ній.

Заявник пояснив, що погашає заборгованість ОСОБА_3 частинами, про що є квитанції. Йому відомо, що сума невиконаного грошового зобов`язання перед ОСОБА_3 становить більше 200 тисяч гривень, які він, ОСОБА_5 намагається сплачувати по мірі можливості періодичними платежами на рахунок ВДВС. З березня місяця 2019 року по даний час перерахував всього 8638 грн., проте надати фіскальні документи на підтвердження отримання стягувачем з цієї суми 5900 грн. надати не може. Зазначив, що постійної роботи немає, в пошуках роботи до центру зайнятості не звертався, нерухомого чи рухомого майна на праві власності за ним не зареєстровано. По стану здоров?я працездатний, має професію, працював помічником машиніста, на даний час офіційно не працевлаштований, утримує сина віком вісім років, зареєстрований в селі Ізов Володимир-Волинського району, фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , не заперечив, що часто їздить до Києва, але роботи там немає. Просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, надавши йому можливість працювати та сплачувати борг.

Представник заінтересованої особи Нововолинського міського ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Михальчук М.О. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви ОСОБА_1 Вважає доведеним факт ухилення боржника від виконання зобов`язань перед стягувачем. Зазначила, що перед підготовкою подання для звернення до суду про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, заявнику неодноразово було рекомендовано звернутися до Нововолинської філії Волинського обласного центру зайнятості з метою пошуку роботи, проте останній цією можливістю не скористався. У боржника немає нерухомого і рухомого майна, за весь період перебування зведеного виконавчого провадження, на виконанні, зі суми боргу, що становить 253,941.00 грн. боржником сплачено лише 2738.00 грн. Наголошує, що має місце умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань перед стягувачем, а скасування обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон призведе до невиконання судового рішення за відкритими провадженнями.

Заінтересована особа стягувач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, з підстав, наведених у відзиві (а.с.54-55, т.2).

При цьому в суді ОСОБА_3 наголосив, що заявник цілеспрямовано звільнився з роботи, де працював машиністом ДЕПО в м.Нововолинську, і поїхав у Польщу. Не заперечував, що ОСОБА_1 перераховував йому по 500 грн., які потім повертались платнику через неправильні реквізити вказані останнім. Стверджує, що заявник умисно, будь-яким шляхом, намагається уникнути виконання зобов`язань, хитрує з погашенням платежів, намагається своїми діями ввести в оману і його і державного виконавця. Навіть на його прохання надати частину коштів на операцію, ОСОБА_1 не відреагував. Зазначає, що крім вищевказаного виконавчого провадження на виконанні ДВС перебуває ще 4 провадження, в яких він є стягувачем, а ОСОБА_1 - боржником. Ці провадження були об`єднані у зведене виконавче провадження, загальна сума заборгованості заявника по всіх виконавчих провадженнях складає 250 тисяч гривень. Вважає, що факт ухилення ОСОБА_1 від виконання фінансових зобов`язань доводиться його поведінкою, а саме свідомим невиконанням обов`язків по рішеннях суду, тому просить відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши письмові матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 05.02.2019 року з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 стягнуто 138142,01 грн. майнової шкоди, пов`язаної з лікуванням, 42074,10 грн. щомісячних платежів за втрату загальної працездатності за період з 22 червня 2017 року по 31 грудня 2018 року, а також присуджено до стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 суму щомісячного платежу за втрату загальної працездатності в розмірі 2712,45 грн. щомісячно, починаючи з 01 січня 2019 року, та стягнути на користь держави 2442,16 грн. судового збору (а.с.187-189).

На підставі рішення суду від 05.02.2019 виданий виконавчий лист №156/1037/17 від та відкрито виконавче провадження ВП №58722975 від 26.03.2019 (а.с.201, 202т.1)).

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 19.11.2019 задоволено подання ДВС про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання фінансових зобов`язань (а.с.215-216 т.1).

Пунктом 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Порядок здійснення права на виїзд за кордон осіб, які є громадянами України, а також випадки тимчасового обмеження права на виїзд за кордон регулюються Законом України « Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994, громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом.

Як встановлено в судовому засіданні, підставою для обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 слугувало те, що останній є боржником у виконавчому провадженні по стягненню заборгованості в розмірі 138142,01,00 грн. Всього на виконанні Нововолинського міського відділу ДВС перебуває 8 виконавчих проваджень, де ОСОБА_1 є боржником, на суму більше 200. 000.00 грн., у чотирьох з них стягувачем є ОСОБА_3 , інші стягнення - на користь держави. Регулярного погашення заборгованості заявник не здійснює, з сукупного боргу перед ОСОБА_3 на суму 253,941.00 грн. за період з березня місяця 2019 року по 01.06.2021 сплатив 2738,00 грн. На підтвердження сплати коштів в сумі 5900 грн., доказів не надав, тому суд приймає до уваги доводи стягувача про повернення вказаної суми боржнику в зв`язку із відсутністю у платіжних документах ідентифікаційного номера стягувача.

Судом з пояснень заявника встановлено, що він є фізично здоровим, офіційно не працює, в пошуках роботи до служби зайнятості не звертався і не звертається, майна, на яке б можна було звернути стягнення, немає, не вживає заходів до регулярної сплати щомісячних платежів на користь ОСОБА_3 , чим порушує права стягувача, зокрема відшкодування завданої шкоди.

Дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності доведено факт умисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань щодо стягувача ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, суд вважає, що тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України переслідує легітимну мету виконання рішення суду, що набрало законної сили та не порушує баланс інтересів сторін, а тому відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ч. 5 ст.441, ст.259 ЦПК України, на підставі ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Нововолинський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_3 , про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст складено 07 червня 2021 року.

Головуючий підпис О.Р.Ференс-Піжук