Справа № 743/1018/20
Провадження № 2/743/6/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого-судді Жовток Є.А

при секретарі Марченко А.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 - про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання недостовірною і такою, що порочить честь, гідність, ділову репутацію - інформації, поширеної про нього Любецьким селищним головою ОСОБА_4 21.05.2020 року, перед початком 26 позачергової сесії Любецької селищної ради сьомого скликання. ОСОБА_3 зазначив, що поширена про нього інформація відноситься до інформації захищеної законом, що є прямим втручанням в приватне життя позивача і була отримана від секретаря Любецької селищної ради ОСОБА_2 , котра являється автором цієї інформації та передала її ОСОБА_4 з метою протиправного публічного поширення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначив, що 21.05.2020 року, з метою дискредитації його як особистості, приниження честі, гідності, ділової репутації як депутата місцевої ради та посадової особи навчального освітнього закладу, в присутності депутатів, голова ради ОСОБА_4 дав доручення працівнику ради ОСОБА_5 ввімкнути аудіозапис начебто розмови ОСОБА_3 з секретарем ради ОСОБА_2 , для публічного розголосу. Після цього ОСОБА_4 вдався до коментарів та поширення про позивача недостовірної інформації.

Таким чином, позивач просив: 1) визнати недостовірною інформацію поширену про нього ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , як таку що захищена законом, являється конфіденційною і розголошена без його згоди; 2) стягнути на його користь з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 5000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди; 3) стягнути з відповідачів судовий збір та понесені ОСОБА_3 витрати при розгляді справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, пояснивши, що ОСОБА_2 , займаючи посаду секретаря Любецької селищної ради, перебуваючи у неприязних відносинах з ОСОБА_3 , переслідуючи мету дискредитації останнього, передала голові селищної ради ОСОБА_4 аудіозапис невідомого походження, отриманий нею всупереч вимог закону. Вказаний запис, за вказівкою ОСОБА_4 , котрий також неприязно і упереджено ставиться до ОСОБА_3 , був оприлюднений перед депутатами Любецької селищної ради, з метою створення позивачеві перешкод у депутатській діяльності, та з метою створення штучних передумов для усунення ОСОБА_3 з посади директора Т.Шевченківського закладу освіти, що в подальшому і було зроблено. Факт незаконності отримання ОСОБА_2 аудіозапису та його недостовірність підтверджені рішенням Ріпкинського районного суду від 27.10.2020 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що твердження позивача є безпідставними, оскільки ОСОБА_3 , 05.05.2020 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у вечірній час зателефонував їй на мобільний телефон, та з використанням нецензурної лексики, висловлював образи і погрози з приводу виконання нею своїх посадових обов`язків, а також з приводу неї особисто та членів її сім`ї. З огляду на те, що ОСОБА_3 не вперше вчиняв подібні дії, ОСОБА_2 здійснила запис телефонної розмови та передала відповідний аудіо файл ОСОБА_4 . В подальшому запис здійснений ОСОБА_2 , за вказівкою ОСОБА_4 , був увімкнений перед депутатами ради, однак без зазначення того, що співрозмовником ОСОБА_2 був саме ОСОБА_3 . Разом з цим, відповідач зазначила, що вона згодна відшкодувати ОСОБА_3 кошти, про стягнення яких він просить у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 4 ст.32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя.

У відповідності до ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

У постанові пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності а честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» містяться наступні роз`яснення.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно ст.299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно ст.307 ЦК України, фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. При цьому, вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканність ділової репутації, належить позивачеві. Особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Позивач на підтвердження своїх вимог посилався на розповсюдження про нього недостовірної інформації, автором якої є ОСОБА_2 , котра передала цю інформацію для протиправного публічного розголосу Любецькому селищному голові ОСОБА_4 , який 21.05.2020 року перед початком позачергової 26 сесії, дав доручення працівнику ради ОСОБА_5 , ввімкнути аудіозапис начебто розмови ОСОБА_3 та секретаря ради ОСОБА_2 , яка мала місце 05.05.2020 року.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показав, що він займає посаду адміністратора системи Любецької селищної ради, і до кола його обов`язків віднесено адміністрування сайту, обслуговування комп`ютерів, виконання доручень селищного голови. В силу покладених на нього обов`язків ОСОБА_5 також здійснює відеофіксацію пленарних засідань. В 2020 році ОСОБА_5 був присутнім на сесії ради, яка розпочалася о 10 годині і тривала близько однієї години, після чого було оголошено перерву до наступного дня. В той час ОСОБА_5 отримав на робочий комп`ютер повідомлення від ОСОБА_4 про необхідність відкриття аудіофайлу, на який містилось посилання. Вказаний аудіо файл ОСОБА_5 відкрив коли із сесійної зали вийшли запрошені особи, а в приміщенні залишилися депутати. Під час прослуховування запису ОСОБА_5 чув розмову чоловіка та жінки, голоси яких були схожими на голос ОСОБА_3 і ОСОБА_2 . При цьому, ОСОБА_4 звертав увагу присутніх на те, яким чином невідома особа спілкується зі ОСОБА_2 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показала, що вона являлась депутатом Любецької селищної ради 7 скликання і приймала участь у сесії ради 21.05.2020 року. Того дня, через нетривалий час після відкриття сесії та прийняття порядку денного, в засіданні було оголошено перерву, ймовірно що через відсутність кворуму. Свідок не пам`ятає, чи приймав участь у вказаній сесії ОСОБА_3 , та чи залишався він після оголошення перерви, коли прослуховувався запис телефонної розмови чоловіка, який погрожував секретареві ради ОСОБА_2 . Хто саме телефонував ОСОБА_2 свідок не знає.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показав, що він являвся депутатом Любецької селищної ради 7 скликання та приймав участь у сесії 21.05.2020 року, на якій головував ОСОБА_4 , і перед якою було анонсовано прослуховування аудіозапису телефонної розмови. Того дня ОСОБА_3 на сесії присутнім не був і про те, що прослухана розмова стосувалася позивача, ОСОБА_7 дізнався в кулуарах сесії. Від кого саме він почув таку інформацію, свідок не пам`ятає. ОСОБА_7 особисто чув аудіо запис розмови, однак не придав йому значення і не пам`ятає, чи звучали на записі прізвища. Свідок не пам`ятає, яке враження на нього справила прослухана розмова. ОСОБА_7 не пам`ятає щоб ОСОБА_4 , який головував на сесії, натякав, що прослуханий запис стосується позивача. Свідок був обізнаний, що на той час між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 з однієї сторони, та ОСОБА_3 з іншої, склалися неприязні відносини через принципову позицію, яку займав позивач виконуючи свої депутатські обов`язки.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 показала, що вона являлась депутатом Любецької селищної ради 7 скликання та була заступником голови постійної комісії, яку очолював ОСОБА_3 . На сесії ради 21.05.2020 року ОСОБА_8 присутньою не була, однак їй відомо, що того дня пленарне засідання не відбулося.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Статтею ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З прослуханого в судовому засіданні аудіозапису наданого позивачем, встановлено, що в розмові чоловіка та жінки, на адресу останньої були використані образливі та принизливі висловлювання.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що саме вона здійснила запис цієї розмови на власний телефон і передала ОСОБА_4 аудіофайл, який згодом було прослухано депутатами ради без анонсування того, що її співрозмовником був ОСОБА_3 .

Суд не може розцінювати як визнання позову згоду ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_3 грошові кошти, про стягнення яких він зазначає в позовній заяві, оскільки визнання позову не оформлено в належний процесуальний спосіб, а зміст пояснень відповідача зводиться до того, що вимоги позивача є необгрунтованими.

Частинами 1, 2 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року зазначено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності.

Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Матеріалами справи не доведено факту розповсюдження відповідачами конфіденційної інформації про ОСОБА_3 , оскільки сам він заперечує зміст прослуханої телефонної розмови та припускає, що запис було штучно створено ОСОБА_2 .

Позивачем не доведено факту розповсюдження про нього відповідачами недостовірної інформації, котра порочить честь, гідність, ділову репутацію, оскільки допитані в судовому засіданні свідки підтвердили лише факт прослуховування за ініціативою ОСОБА_4 аудіозапису розмови, без вказівки на те, що одним із співрозмовників являється ОСОБА_3 .

Ухвалення судом і набрання законної сили рішенням про відмову в задоволенні позову в цивільній справі № 743/625/20 від 27.10.2020 року за вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, не може бути окремою і самостійною підставою для задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , оскільки вказаним вище рішенням встановлено, що ОСОБА_2 не довела належними засобами доказування зміст телефонної розмови, котра за її твердженнями відбулася між нею і ОСОБА_3 05.05.2020 року, а також факт належності ОСОБА_3 голосу чоловіка, який їй телефонував з погрозами і образами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач належними і допустимими засобами доказування не довів тих обставин, на які він посилалася як на підставу своїх вимог.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, необхідно віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 10, 76, 141, 263, 264, 265, 277-279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 - про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Судові витрати понесені позивачем віднести на його рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляція на рішення може бути подана до Чернігівського апеляційного суду, через Ріпкинський районний суд, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 29.01.2021 року.

Суддя Є.А. Жовток