справа №619/2649/20
провадження №2-п/619/10/21
УХВАЛА

іменем України

27 січня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ТОВ «ОТП Факторинг Україна»;

відповідач: ОСОБА_1 ,

Суть питання, що вирішується ухвалою.

11 червня 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-701/142/2006 від 13.07.2006 року у загальному розмірі 385 620,60 грн, у тому числі: 80 508,21 грн сума заборгованості за кредитом; 305 112,39 грн пеня за прострочення виконання зобов`язань, на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, загальною площею 76,80 м2, житловою площею 49,80 м2, а саме: будинок літ. А-1, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, душ літ. Г, льох літ. Д, огорожа № 1, 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 13 липня 2006 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Коробець О.М. за реєстровим № 1432026, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 2623493, виданим приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Коробець О.М., шляхом проведення прилюдних торгів за ціною не менше 78 200,00 грн. З метою збереження предмету іпотеки до її реалізації, передати предмет іпотеки: будинок літ. А-1, сарай літ. Б, вбиральня літ. В, душ літ. Г, льох літ. Д, огорожа № 1, 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16 вересня 2020 року позов задоволено повністю.

25 січня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, в обґрунтування якої він зазначив, що не з`явився в судове засідання з поважних причин, оскільки не був повідомлений належним чином про розгляд справи. У зв`язку з цим відповідач не зміг реалізувати свої процесуальні права.

Також у поданій заяві ОСОБА_1 просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки про заочне рішення відповідач дізнався в 20 числах грудня 2020 року та тільки 24 грудня 2020 року ознайомився з повним текстом вказаного судового рішення.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Суд дійшов висновку про відмову у поновленні процесуального строкуз таких підстав.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Стосовно доводів заявника щодо несвоєчасного отримання копії рішення суду суд звертає особливу увагу, що несвоєчасне отримання копії судового рішення саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Визнати поважною причиною можливо лише в сукупності з іншими обставинами, обумовленими поважністю, з огляду на які цей строк був пропущений.

З матеріалів справи вбачається наступне.

24 червня 2020 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10 год 00 хв 13 липня 2020 року. Направлено відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 10 липня 2020 року.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 03.07.2020 особисто отримав копію ухвали суду та копію позовної заяви з додатками (а.с. 57).

13 липня 2020 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год 00 хв 26 серпня 2020 року.

26 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи перенести у зв`язку з зверненням до банку.

26 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_1 отримав повістку про виклик до суду на 10 год 00 хв 16 вересня 2020 року (а.с. 67).

16 вересня 2020 року судом було виготовлено вступну та резолютивну частину заочного рішення (а.с. 72).

17 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав до канцелярії суду заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення та фотофіксації (а.с. 73).

17 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав до канцелярії суду заяву про надання йому повного тексту судового рішення (а.с. 74).

18 вересня 2020 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить його особистий підпис на заяві від 17.09.2020 (а.с. 73).

18 вересня 2020 року ОСОБА_1 особисто отримав вступну та резолютивну частину заочного рішення (а.с. 78).

25 вересня 2020 року судом було складено повне судове рішення (а.с. 75-77).

25 вересня 2020 року судом направлено сторонам копію заочного рішення суду (а.с. 79).

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 02 жовтня 2020 року особисто отримав повний текст заочного рішення від 16.09.2020 (а.с. 81).

При цьому, у поданій до суду заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 вказує, що з заочним рішенням ознайомився лише 24 грудня 2020 рокуз Єдиного державного реєстру судових рішень.

Проте, вказане твердження заявника спростовується матеріалами справи.

Жодних інших поважних причин пропуску строку звернення з заявою про перегляд заочного рішення заявником не зазначено.

Отже, відповідач був обізнаний про наявність справи щодо нього, ще в жовтні місяці 2020 року отримав заочне рішення ухвалене щодо нього, тому і не звертався до суду увесь цей час для його отримання, в той же час до суду з заявою про перегляд заочного рішення звернувся лише у січні 2021 року.

ОСОБА_1 пропустив встановлений законом строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Поважних причин пропуску строку звернення, які б слугували підставою для поновлення строку, у відповідній заяві не вказано.

Згідно з ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 07.07.1989 по справі «Юніон Аліметаріа Сандерс проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою. Норми, які регулюють строки подачі заяв, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Також, необхідно зазначити, що підстави для поновлення строку звернення до суду можуть бути виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд. Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007).

У п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність та відповідає прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини, наведеній, зокрема в його рішенні «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року та інших.».

Враховуючи зазначене та те, що заявником не надано доказів, які були об`єктивно непереборними на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, суд не вбачає поважних причин пропуску строку звернення до суду та відповідно підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду з заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволені заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та залишення її без розгляду.

Згідно з ч. 7 ст. 126 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Частиною 8 статті 126 ЦПК України передбачено, що ухвалу про відмову у поновленні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Згідно з п. 15.5 ч. 1 «Перехідні положення» Розділу ХІІІ ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 126, 127, 258-261, 351-354, пунктом 15.5 ч.1 «Перехідні положення» Розділу ХІІІ ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні процесуального строкуна подачу заяви про перегляд заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 вересня 2020 року по справі № 619/2649/20.

Заяву про перегляд заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 вересня 2020 року по справі № 619/2649/20 залишити без розгляду.

Копію ухвали не пізніше наступного дня з дня її постановлення надіслати ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27 січня 2021 року.

Суддя Є. А. Болибок