Ухвала

28 травня 2021 року

м. Київ

справа № 756/13765/18

провадження № 61-1039св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за касаційною скаргою адвоката Гладиша Ярослава Миколаївна як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Сліпченка О. І., Сушко Л. П., Поливач Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Акціонерне товариство «Правекс-Банк» (далі - АТ «Правекс-Банк», банк) звернулося до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором від 15 березня 2006 року № 2646-001/06Р у розмірі 42 798 дол. США, а також судовий збір у розмірі 17 872,06 грн.

Оболонський районний суд м. Києва рішенням від 20 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 22 грудня 2020 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Стягнув солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 2646-001/06Р у розмірі 16 453,14 дол. США, яка складається з платежів за відсотками у розмірі 9 757,14 дол. США та платежів за кредитом у розмірі 6 696,00 дол. США. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 19 січня 2021 року, адвокат Гладиш Я. М. як представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

02 березня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою адвоката Гладиша Ярослава Миколаївна як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

В. С. Жданова

Є. В. Коротенко