ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1184/21 Справа № 210/6477/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання-Кислиця І.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

треті особи: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвінова Ірина Іванівна, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Умріхіна Клавдія Андріївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2020 року, ухваленого суддею Вікторович Н.Ю. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвінова І.І., приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Умріхіна К.А. про визнання правочинів недійсними та витребування майна, який неодноразово уточнювався.

В останній редакції від 17.02.2020 року позивач просив визнати договір купівлі-продажу від 19.01.2012 року, серії ВРП №432842, посвідчений нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умріхіною К.А., та зареєстрований в реєстрі права власності №1182, відповідно до якого ОСОБА_4 на підставі довіреності укладеної з ним продала, а ОСОБА_2 придбала трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, житловою пл.43,24кв.м, загальною площею - 56,8кв.м - недійсним; визнати договір купівлі-продажу від 03.02.2012 року, серії ВРП № 674332, посвідчений нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 придбала трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 - недійсним; визнати довіреність від 17.10.2011 року, укладену ОСОБА_4 з ним - недійсною; витребувати квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 на його користь; стягнути з ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 20000,00грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.10.2011 року ОСОБА_4 без його згоди, шляхом підробки його підпису, що встановлено висновком експерта, отримала довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Борисенко С.М. на право продажу належної йому, позивачу квартири за адресою: АДРЕСА_2 . У нотаріуса він присутній не був, жодних підписів не ставив, згоди на продаж спірної квартири не надавав ОСОБА_4 , навіть не знайомий з нею.

19.01.2012 року ОСОБА_4 уклала договір купівлі-продажу зазначеної квартири з ОСОБА_2 , яка 03.02.2012 року уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_5 .

За даним фактом порушено кримінальну справу, котра на даний час знаходиться на розгляді у Центрально-Міському суді м.Кривого Рогу.

Згідно із обвинуваченням вказаної кримінальної справи №2-2645/11 підсудні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підробили підпис позивача в дорученні від 17.10.2011 року, посвідченому приватним нотаріусом Борисенком С.М., на продаж ОСОБА_4 квартири позивача.

Ухвалою від 08.12.2016 року Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 .

Крім того, по даній справі пред`явлено обвинувачення та заарештований нотаріус ОСОБА_8 , котрий посвідчував незаконне доручення.

Вважає, що квартира вибула з його власності без його відома, не з його волі, тому має бути витребувана у відповідача ОСОБА_3 на його користь.

Також, діями ОСОБА_3 , яка не бажала повернути належне йому майно, йому завдано моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. Через її відмову він дуже нервував, відчував дискомфорт та стрес, головний біль, безсоння тощо. Крім того, постраждала його ділова репутація, адже він обіцяв здати квартиру в оренду, а через такі обставини отримав репутацію ненадійної людини, яка не виконує своїх зобов`язань.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2020 року в уточненому позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвінова Ірина Іванівна, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Умріхіна Клавдія Андріївна про визнання правочинів недійсними та витребування майна, відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінку наявним у справі доказам, ставить питання про його скасування з ухваленням нового рішення про повне задоволення його позовних вимог.

При цьому скаржник зазначає, що на його думку судом першої інстанції під час судового розгляду справи неповною мірою досліджено ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.12.2016 в кримінальному провадженні №216/6919, відповідно до якою судом було встановлено, що ОСОБА_10 в жовтні 2011 року, маючи умисел на незаконне відчуження квартири АДРЕСА_3 , при невстановлених слідством обставинах, вступив в попередню змову з приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Борисенком С.М., якому запропонував оформити підроблений нотаріальний документ для відлучення нерухомого майна, на, що останій при невстановлених обставинах дав свою згоду. ОСОБА_10 з метою реалізації своєї частини попередньої змови, для складання підробленого нотаріального документа залучив ОСОБА_4 , яку не посвідчував в свої злочинні плани, та переконали на підставі нотаріального доручення представляти інтереси власника квартири, пов`язані з продажем квартири. 05.11.2011 року ОСОБА_8 , будучи приватним нотаріусом, діючи на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №1820, виданого 23.11.1995 року Міністерством юстиції України, нехтуючи встановленими законом нормами і професійною етикою особи правом сприяння громадянам, підприємствам, установам і організаціям у реалізації їх прав і захисту законних інтересів, який здійснює професійну діяльність пов`язану з наданням публічних послуг, достовірно, знаючи і усвідомлюючи про настання шкідливих наслідків, які є наслідком незаконної діяності нотаріуса, з корисливих мотивів, діючи повторно, виконуючи функцію пособника на своєму робочому місці по пр..Миру,31-1 в.Кривому Розі, склав і посвідчив завідомо неправдивий документ-довіреність ВРМ №602948, в який вніс завідомо неправдиві відомості про наявність у ОСОБА_1 волевиявлення передати ОСОБА_4 право пердставляти його інтереси в державних органах з питання відновлення втрачених правовстановлюючих документів квартири АДРЕСА_3 , який при невстановлених слідством обставинах збув ОСОБА_10

17.10.2011 року ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, на своєму робочому місці, склав і посвідчив завідомо неправдивий документ-довіреність ВРМ №602984, в який вніс завідомо неправдиві відомості про наявність у ОСОБА_1 волевиявлення передати ОСОБА_4 право представляти його інтереси в державних органах і розпоряджатися квартирою АДРЕСА_3 , який при невстановлених слідством обставинах збув ОСОБА_10 . В результаті проведених підготовчих дій, спрямованих на заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 , отримавши можливість розпоряджатися даною квартирою, з метою приховування слідів злочину, для створенні видимості законності угоди при її подальшому продажу, прийняв рішення оформити право власності на вказану квартиру на раніше знайому ОСОБА_12 , яку не посвячували в злочинні плани.

19.01.2012 року ОСОБА_4 на підставі довіреності ВРМ №602984, діючи за вказівкою та під контролем ОСОБА_10 , оформила нотаріальний договір купівлі-продажу від імені ОСОБА_1 , згідно якого продала ОСОБА_12 зазначену квартиру, тобто без участі ОСОБА_1 зробили відчуження належного йому нерухомого майна, квартири АДРЕСА_3 вартістю 110645 грн.

Позивач наголошує на тому, що факт підроблення підпису позивача у спірній довіреності на розпорядження належної йому квартири встановлено Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області при розгляді справи №216/6919/14. Вказує, що його волевиявлення на продаж належної йому квартири не було, дана угода суперечить його волі та була здійснена без його відома.

Посилаючись на статті 330, 388 ЦК України, позивач, вказує на наявність підстав для поверненя законному власнику квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім того, скаржник вважає, що діями відповідача ОСОБА_13 ( ОСОБА_3 йому заподіяна моральна шкода, яка полагає в тому, що на його не однократні звернення з проханням повернути належне йому майно, остання постійно йому відмовляла і він з 2012 року через відмову дуже нервував, відчував дискомфорт, стрес, головний біль, безсоння через неможливість повернути належну йому власність. Також, вказує, що діями відповідача була значно погіршена його ділова репутація, оскільки особа котра уклала з ним договір оренди квартири, розповіла його знайомим, що він ненадійна людина, яка не виконує своїх зобов`язань. Позивач зазначив, що він вимушений був змінити хід свого звичайного життя, так як одним із найбільших його доходів мав бути доход від здачі квартири в оренду, за який він мав намір лікуватися та був змушений шукати інші доходи на лікування та операцію.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, відповідач ОСОБА_14 просить відмовити позивачу у задоволенні його апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку позивача ОСОБА_1 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, думку відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_15 , які кожна окремо заперечували проти задоволення апеляційної скарги позивача, з викладених у відзиві підстав, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.1995 року належала квартира АДРЕСА_3 (т.1, а.с.9).

17.10.2011 року за підписом ОСОБА_1 видано довіреність на ім`я ОСОБА_4 , якою він уповноважив її представляти його інтереси в державних, громадських, господарських та підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, також з фізичними та юридичними особами з питань продажу за ціну та на його (її, їх) розсуд належної йому квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та зняти його і всіх зареєстрованих осіб з реєстраційного обліку (виписати) за вищевказаною адресою. Для чого надаю йому (їй, їм) право подавати від його імені будь-які заяви (у тому заяви про його сімейний стан і майно, яке є його особистою приватною власністю) у всі відповідні установи та організації, зокрема в Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», в нотаріату, КЖП, у відповідні реєстраційні органи, з питань зняття його з дійного обліку за вище вказаною адресою, Криворізькій довідко-інформаційній «НОВАКОМ», ВАТ «Укртелеком», отримати та пред`являти всі довідки, в тому числі Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, виписки та інші документи, підписуватися за нього, в тому числі підписати договір купівлі-продажу, при відчуженні одержати належні йому гроші, сплачувати належні з нього платежі, а також виконувати всі інші дії та формальності, пов`язані з даною довіреністю (т.1, а.с.12). Данні про особу, яка посвідчила довіреність на лицьовій стороні бланку - відсутні.

Також, наявна довіреність ОСОБА_1 від 05.10.2011 року на ім`я ОСОБА_4 на отримання дублікату втраченого Договору купівлі-продажу квартири від 11.08.1995 року (т.1,а.с.171), яка позивачем не оскаржується.

19 січня 2012 року ОСОБА_4 , яка діяла на підставі зазначеної вище довіреності від імені ОСОБА_1 , укладала з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умріхіною К.А., серія ВРП № 432842, зареєстрований в реєстрі №95 (т.1, а.с.11).

03.02.2012 року ОСОБА_2 укладала з ОСОБА_13 (прізвище після укладення шлюбу змінено на « ОСОБА_16 ») договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , посвідчений нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., серія ВРП №674332, зареєстрований в реєстрі №365 (т.1, а.с.11).

Відповідно до розпорядження Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року №Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» АДРЕСА_4 .

У теперішній час спірна квартира перебуває у власності відповідача ОСОБА_3 , в якій нею проведено ремонтні роботи (т.2, а.с.14-144) та де вона постійно мешкає з 23.10.2012 року (т.1, а.с.217) .

Позивач заперечує підписання ним довіреності на ім`я ОСОБА_4 на продаж належної йому квартири.

Так, з листа судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Т.Г.Черкасенко за №б/н від 15.10.2013 року, вбачається, що в провадженні Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу станом на 15.10.2013 року перебувала кримінальна справа ( №2-2645/11) по обвинуваченню ОСОБА_17 за ст. ст. 190 ч.4,15 ч.2, 190 ч.4, 358 ч.1,3 КК України, ОСОБА_18 за ст.190 ч.2, 190 ч.3, 1890 ч.4, 353, ОСОБА_10 , за ст. ст. 190 ч.4, 15 ч.2, 190 ч.4, 353 КК України, ОСОБА_9 , за ст. ст. 190 ч.4, 15 ч.2, 190 ч.4, 353 КК України, ОСОБА_8 за ст.ст. 190 ч. 2, 190 ч. 3, 365-2 ч.3, 365-2 ч,2 КК України, ОСОБА_19 , за ст. ст. 27 ч.5, 190 ч.3, 358 ч.4 КК України, ОСОБА_11 , за ст. ст. 190 ч.3, 358 ч.4 КК України, ОСОБА_20 за ст. ст. 15 ч.2, 190 ч.3 КК України . По даній кримінальній справі ОСОБА_1 визнаний потерпілим по епізоду за фактом шахрайських дій по квартирі АДРЕСА_5 , яка належала йому на праві приватної власності. Справа перебувала на стадії судового розгляду (т.1, а.с.19).

Також, в провадженні Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу з 23.07.2012 року (дата надходження) перебувала кримінальна справа №444/5566/12 по обвинуваченню ОСОБА_17 за ст. ст. 190 ч.2, 190 ч.3, 190 ч.4, 353 КК України, ОСОБА_10 , за ст. ст. 190 ч.4, 15 ч.2, 190 ч.4, 353 КК України, ОСОБА_9 , за ст. ст. 190 ч,4, 15 ч,2, 190 ч.4, 353 КК України, ОСОБА_8 за ст.ст. 190 ч. 2, 190 ч. З, 365-2 ч.3, 365-2 ч,2 КК України, ОСОБА_19 , за ст. ст. 27 ч.5, 190 ч.3, 358 ч.4 КК України, ОСОБА_11 , за ст. ст. 190 ч.3, 358 ч.4 КК України, ОСОБА_20 за ст. ст. 15 ч.2, 190 ч.3 КК України, що вбачається з обкладинки справи (т.1, а.с.128).

За постановою слідчого під час проведення досудового слідства (кримінальне провадження №361211008/4 за фактом шахрайства за ознаками ст.190 ч.4 КК України у відношенні ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ) , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не визнається виконання ним підпису в довіреності від 17.10.2011 року на ім`я ОСОБА_4 , призначено почеркознавчу експертизу (т.2, а.с.236).

Відповідно до висновку експерта №58/04-143 від 26.04.2012 року рукописний запис та підпис від імені ОСОБА_1 , що знаходяться в графі «підпис» довіреності від 17.10.2011 та у довіреності від 05.10.2011 року, виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою (т.2, а.с.239 зворот, т.1, а.с.129-169,170,171).

В рамках зміненого обвинувального акту від 25.10.2016 р. в порядку ст.338 КПК України, в провадженні Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу перебувало кримінальне провадження №0000317 відносно ОСОБА_17 за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ст. 356 КК України, ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.4, 28 ч.2 КК України, ОСОБА_18 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.2, 358 ч.4, 28 ч.2 КК України, ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.4, 28 ч.2 КК України, ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.365-2 ч.2, 358 ч.3 КК України, ОСОБА_11 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.1, 28 ч.2, 358 ч.4 КК України, ОСОБА_20 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.1, 28 ч.2, 358 ч.4 КК України, що вбачається з ухвали Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 08.12.2016 року ( справа №216/6919/14-к, провадження 1-кп/216/20/16) (т.2, а.с.106).

Зі змісту даної ухвали вбачається, що на досудовому слідстві встановлено, що ОСОБА_10 , в жовтні 2011 року, маючи умисел на незаконне відчуження квартири АДРЕСА_3 , при невстановлених слідством обставинах вступив в попередню змову з приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Борисенко С.М., якому запропонував оформити підроблений нотаріальний документ, для відчуження нерухомого майна, на що ОСОБА_8 при неустановлених слідством обставинах дав свою згоду. Так, згідно домовленостей ОСОБА_10 надає для оформлення правочину необхідні документи, а також дані особи, на яку необхідно оформити нотаріальні документи. ОСОБА_8 оформлює завідомо підроблений нотаріальний документ, який ним буде збутий ОСОБА_10 для подальшого продажу нерухомого майна. ОСОБА_10 , з метою реалізації своєї частини попередньої змови, для складання підробленого нотаріального документа, залучив ОСОБА_4 , яку не посвячували в свої злочинні плани, та переконали на підставі нотаріального доручення представляти інтереси власника квартири, пов`язані з продажем квартири. 05.10.2011 року, ОСОБА_8 , будучи приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, діючи на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №1820, виданого 23.11.1995 року Міністерством юстиції України, нехтуючи встановленими законом нормами і професійною етикою особи, наділеного Конституцією України та Законом України «Про нотаріат в Україні» - правом сприяння громадянам, підприємствам, установам і організаціям у реалізації їх прав і захисту законних інтересів, який здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, достовірно знаючи і усвідомлюючи про настання шкідливих наслідків, які є наслідком незаконної діяльності нотаріуса, з корисливих мотивів, діючи повторно, виконуючи функцію посібника, на своєму робочому місці по пр. Миру, 31-1 в м. Кривому Розі, склав і посвідчив завідомо неправдивий документ - довіреність ВРМ №602948, в який вніс завідомо неправдиві відомості про наявність у ОСОБА_1 волевиявлення передати ОСОБА_4 право представляти його інтереси в державних органах з питання відновлення втрачених правовстановлюючих документів квартири АДРЕСА_3 , який при невстановлених слідством обставинах збув ОСОБА_10

17.10.2011 року, ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, на своєму робочому місці по АДРЕСА_6 , склав і посвідчив завідомо неправдивий документ - довіреність ВРМ № 602984 , в який вніс завідомо неправдиві відомості про наявність у ОСОБА_1 волевиявлення передати ОСОБА_4 право представляти його інтереси в державних органах і розпоряджатися квартирою АДРЕСА_3 , який при невстановлених слідством обставинах збув ОСОБА_10 . Таким чином ОСОБА_8 виконав свою частину злочинних дій, спрямованих на відчуження права на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_1 . В результаті проведених підготовчих дій спрямованих на заволодіння чужого майна, ОСОБА_10 отримавши можливість розпоряджатися даною квартирою, з метою приховування слідів злочину, для створення видимості законності угоди при її подальшому продажу, прийняв рішення оформити право власності на вказану квартиру на раніше знайому гр. ОСОБА_12 , яку не посвячували в злочинні плани. 19.01.2012 року, ОСОБА_4 , на підставі довіреності ВРМ № 602984, не знаючи про те, що вказаний документ підроблений, діючи за вказівкою та під контролем ОСОБА_10 , який не посвячував ОСОБА_4 в свої злочинні плани, діючи за вказівкою та під контролем ОСОБА_10 , оформила нотаріальний договір купівлі-продажу від імені ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_4 продала ОСОБА_12 зазначену квартиру, тобто, без участі ОСОБА_1 зробили відчуження належного йому нерухомого майна, квартири АДРЕСА_3 вартістю 110645 гривень. 03.02.2012 року, ОСОБА_12 , документально будучи власником зазначеної квартири, не знаючи про злочинні дії обвинувачених, діючи за вказівкою та під контролем ОСОБА_10 , оформила нотаріальну угоду купівлі - продажу ВРП № 674322, завірену приватним нотаріусом Литвинової І.І., згідно якого ОСОБА_12 продала квартиру гр. ОСОБА_13 . У результаті умисних дій приватного нотаріуса Борисенко С.М., який здійснюючи професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, заподіяв істотну шкоду охоронюваним законом правам, та інтересам окремих громадян, вчинив підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується приватним нотаріусом, які спричинили наслідки, що виразилося в тому, що ОСОБА_10 , використовуючи підроблені нотаріальні документи, придбав право на майно, квартиру АДРЕСА_3 та розпорядився зазначеної квартирою в своїх інтересах, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_1 значний матеріальний збиток на суму 110645 гривень, що на момент скоєння злочину становило 235 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Своїми умисними діями ОСОБА_10 вчинив злочин передбачений ст.358 ч.4 КК України, за ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Вищезазначеною ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 08.12.2016 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.358 ч.4, 28 ч.2 КК України, ОСОБА_10 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.358 ч.4, 28 ч.2 КК України, ОСОБА_20 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.358 ч.1, 28 ч.2, 358 ч.4 КК України ОСОБА_11 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.358 ч.1, 28 ч.2, 358 ч.4 КК України закрито, у зв`язку із закінченням строків давності. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , звільнено від кримінальної відповідальності (т.2, а.с.114).

Відомості щодо наслідків розгляду кримінального провадження у відношенні ОСОБА_8 суду не надано.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову позивачеві у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі виходив з того позивач не довів належними та допустими доказами, що довіреність від 17.10.2011 року підписана не ним, а іншими особами, оскільки суд не може вважати належними та допустимими доказами у справі копію оригінала довіреності від 17.10.2011 року, яка надана не в повному обсязі, та копію висновку експерта №58/04-143 від 26.04.2012 року, проведеного в іншій справі - в рамках кримінальне провадження №361211008/4 за фактом шахрайства за ознаками ст.190 ч.4 КК України у відношенні ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсними договору купівлі-продажу, від 19.01.2012 року, серії ВРП №432842, посвідченого нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умріхіною К.А.,та зареєстрованого в реєстрі права власності №1182; витребування квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 на користь позивача та стягненні з ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 20000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що ці вимоги є похідними від вимоги про визнання недійсною спірної довіреності, в задоволенні якої судом відмовлено, тому задоволенню не підлягають.

Щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу, від 03.02.2012 року, серії ВРП №674332, посвідченого нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_14 , який позивач просив визнати недійсним, як такий, що є наслідком недійсності попереднього договору купівлі-продажу спірної квартири від 19.01.2012, суд зазначив, що позивачем обрано одночасно два способи захисту порушеного права: витребування майна на підставі ст.388 ЦК України у добросовісного набувача (який є вірним, проте з урахуванням обставин справи у його задоволенні відмовлено) та визнання договору, укладеного після недійсного договору, недійсним, який є не належним способом захисту порушеного права та не міг би бути задоволеним навіть у разі визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.01.2012 року, тому ця вимога, також задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи позивача викладені в апеляційній скарзі, відзив відповідача ОСОБА_3 на апеляційну скаргу позивача, частково погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі неможна повністю визнати законним і обґрунтованим.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 4 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.1995 року належала квартира АДРЕСА_3 (нова назва АДРЕСА_4 ) (т.1, а.с.9).

Так матеріали справи містять довіреність ВРМ № 602984 від 17.10.2011 року складену та засвідчену приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Борисенком С.М., з якої вбачається, що ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_4 представляти його інтереси в державних органах і розпоряджатися квартирою АДРЕСА_3 .

Також матеріали справи містять довіреність ВРМ №602948 від 05.10.2011 року видана ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_4 на отримання дублікату втраченого Договору купівлі-продажу квартири від 11.08.1995 року, яка також складена та засвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Борисенком С.М., яка не позивачем не оскаржується (т.1,а.с.171).

19 січня 2012 року ОСОБА_4 , яка діяла на підставі зазначеної вище довіреності від імені ОСОБА_1 , укладала з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умріхіною К.А., серія ВРП № 432842, зареєстрований в реєстрі №95 (т.1, а.с.11).

03.02.2012 року ОСОБА_2 укладала з ОСОБА_13 (прізвище після укладення шлюбу змінено на « ОСОБА_16 ») договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , посвідчений нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., серія ВРП № 674332, зареєстрований в реєстрі №365 (т.1, а.с.11).

У теперішній час спірна квартира перебуває у власності відповідача ОСОБА_3 , в якій нею проведено ремонтні роботи (т.2, а.с.14-144) та де вона постійно мешкає з 23.10.2012 року (т.1, а.с.217) .

Позивач заперечує підписання ним довіреності на ім`я ОСОБА_4 на продаж належної йому квартири.

За постановою слідчого під час проведення досудового слідства (кримінальне провадження №361211008/4 за фактом шахрайства за ознаками ст.190 ч.4 КК України у відношенні ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ) , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не визнається виконання ним підпису в довіреності від 17.10.2011 року на ім`я ОСОБА_4 , призначено почеркознавчу експертизу (т.2, а.с.236).

Відповідно до висновку експерта №58/04-143 від 26.04.2012 року рукописний запис та підпис від імені ОСОБА_1 , що знаходяться в графі «підпис» довіреності від 17.10.2011 та у довіреності від 05.10.2011 року, виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою (т.2, а.с.239 зворот, т.1, а.с.129-169,170,171).

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 08.12.2016 року (справа №216/6919/14-к, провадження 1-кп/216/20/16) кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.358 ч.4, 28 ч.2 КК України, ОСОБА_10 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.358 ч.4, 28 ч.2 КК України, ОСОБА_20 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.358 ч.1, 28 ч.2, 358 ч.4 КК України ОСОБА_11 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.358 ч.1, 28 ч.2, 358 ч.4 КК України закрито, у зв`язку із закінченням строків давності. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , звільнено від кримінальної відповідальності (т.2, а.с.114).

Зі змісту даної ухвали видно, що на досудовому слідстві встановлено, що ОСОБА_10 , в жовтні 2011 року, маючи умисел на незаконне відчуження квартири АДРЕСА_3 , при невстановлених слідством обставинах вступив в попередню змову з приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Борисенко С.М., якому запропонував оформити підроблений нотаріальний документ, для відчуження нерухомого майна, на що ОСОБА_8 при неустановлених слідством обставинах дав свою згоду. Так, згідно домовленостей ОСОБА_10 надає для оформлення правочину необхідні документи, а також дані особи, на яку необхідно оформити нотаріальні документи. ОСОБА_8 оформлює завідомо підроблений нотаріальний документ, який ним буде збутий ОСОБА_10 для подальшого продажу нерухомого майна. ОСОБА_10 , з метою реалізації своєї частини попередньої змови, для складання підробленого нотаріального документа, залучив ОСОБА_4 , яку не посвячували в свої злочинні плани, та переконали на підставі нотаріального доручення представляти інтереси власника квартири, пов`язані з продажем квартири. 05.10.2011 року, ОСОБА_8 , будучи приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, діючи на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю № 1820, виданого 23.11.1995 року Міністерством юстиції України, нехтуючи встановленими законом нормами і професійною етикою особи, наділеного Конституцією України та Законом України «Про нотаріат в Україні» - правом сприяння громадянам, підприємствам, установам і організаціям у реалізації їх прав і захисту законних інтересів, який здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, достовірно знаючи і усвідомлюючи про настання шкідливих наслідків, які є наслідком незаконної діяльності нотаріуса, з корисливих мотивів, діючи повторно, виконуючи функцію посібника, на своєму робочому місці по пр. Миру, 31-1 в м. Кривому Розі, склав і посвідчив завідомо неправдивий документ - довіреність ВРМ № 602948, в який вніс завідомо неправдиві відомості про наявність у ОСОБА_1 волевиявлення передати ОСОБА_4 право представляти його інтереси в державних органах з питання відновлення втрачених правовстановлюючих документів квартири АДРЕСА_3 , який при невстановлених слідством обставинах збув ОСОБА_10 17.10.2011 року, ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, на своєму робочому місці по АДРЕСА_6 , склав і посвідчив завідомо неправдивий документ - довіреність ВРМ № 602984 , в який вніс завідомо неправдиві відомості про наявність у ОСОБА_1 волевиявлення передати ОСОБА_4 право представляти його інтереси в державних органах і розпоряджатися квартирою АДРЕСА_3 , який при невстановлених слідством обставинах збув ОСОБА_10 . Таким чином ОСОБА_8 виконав свою частину злочинних дій, спрямованих на відчуження права на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_1 . В результаті проведених підготовчих дій спрямованих на заволодіння чужого майна, ОСОБА_10 отримавши можливість розпоряджатися даною квартирою, з метою приховування слідів злочину, для створення видимості законності угоди при її подальшому продажу, прийняв рішення оформити право власності на вказану квартиру на раніше знайому гр. ОСОБА_12 , яку не посвячували в злочинні плани. 19.01.2012 року, ОСОБА_4 , на підставі довіреності ВРМ №602984, не знаючи про те, що вказаний документ підроблений, діючи за вказівкою та під контролем ОСОБА_10 , який не посвячував ОСОБА_4 в свої злочинні плани, діючи за вказівкою та під контролем ОСОБА_10 , оформила нотаріальний договір купівлі-продажу від імені ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_4 продала ОСОБА_12 зазначену квартиру, тобто, без участі ОСОБА_1 зробили відчуження належного йому нерухомого майна, квартири АДРЕСА_3 вартістю 110645 гривень. 03.02.2012 року, ОСОБА_12 , документально будучи власником зазначеної квартири, не знаючи про злочинні дії обвинувачених, діючи за вказівкою та під контролем ОСОБА_10 , оформила нотаріальну угоду купівлі - продажу ВРП № 674322, завірену приватним нотаріусом Литвинової І.І., згідно якого ОСОБА_12 продала квартиру гр. ОСОБА_13 . У результаті умисних дій приватного нотаріуса Борисенко С.М., який здійснюючи професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, заподіяв істотну шкоду охоронюваним законом правам, та інтересам окремих громадян, вчинив підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується приватним нотаріусом, які спричинили наслідки, що виразилося в тому, що ОСОБА_10 , використовуючи підроблені нотаріальні документи, придбав право на майно, квартиру АДРЕСА_3 та розпорядився зазначеної квартирою в своїх інтересах, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_1 значний матеріальний збиток на суму 110645 гривень, що на момент скоєння злочину становило 235 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Своїми умисними діями ОСОБА_10 вчинив злочин передбачений ст. 358 ч. 4 КК України, за ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Відомості щодо наслідків розгляду кримінального провадження у відношенні ОСОБА_8 суду не надано.

Суд першої інстанції, визнаючи висновок почеркознавчої експертизи №58/04-143 від 26.04.2012 року неналежним доказом, виходив з того, що ця експертиза була проведена в рамках кримінального провадження №361211008/4 за фактом шахрайства за ознаками ст.190 ч.4 КК України у відношенні ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , оригінал даного висновку в судовому засіданні не досліджувався.

При цьому, суд у рішенні зазначив, що позивач посилається на наявність кримінальних проваджень за фактом незаконного продажу його квартири №2-2645/11 по обвинуваченню ОСОБА_17 за ст.ст. 190 ч.2, 190 ч.3, 190 ч.4, 353 КК України, ОСОБА_10 , за ст.ст. 190 ч.4, 15 ч.2, 190 ч.4, 353 КК України, ОСОБА_9 , за ст.ст. , 90 ч,4, 15 ч,2, 190 ч.4, 353 КК України, ОСОБА_24 за ст.ст. 190 ч. 2, 190 ч. З, 365-2 ч.3, 365-2 ч,2 КК України, ОСОБА_19 , за ст ст. 27 ч.5, 190 ч.3, 358 ч.4 КК України, ОСОБА_25 , за ст.ст.190 ч.3, 358 ч.4 КК України, ОСОБА_20 за ст. ст. 15 ч.2, 190 ч.3 КК України, яка на даний час знаходиться на розгляді в Центрально-міському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області тобто станом на 19.02.2020 року (дата подачі уточненої позовної заяви). Зважаючи на номер справи, вона надійшла до суду в 2011 році. У той час, у томі 1 на а.с.128 міститься обкладинка справи Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу - дата надходження 23.07.2012 року (кримінальна справа №444/5566/12 ) по обвинуваченню ОСОБА_17 за ст.ст. 190 ч.2, 190 ч.3, 190 ч.4, 353 КК України, ОСОБА_10 , за ст.ст. 190 ч.4, 15 ч.2, 190 ч.4, 353 КК України, ОСОБА_9 , за ст ст. 90 ч,4, 15 ч,2, 190 ч.4, 353 КК України, ОСОБА_8 за ст.ст. 190 ч. 2, 190 ч. З, 365-2 ч.3, 365-2 ч,2 КК України, ОСОБА_19 , за ст. ст. 27 ч.5, 190 ч.3, 358 ч.4 КК України, ОСОБА_11 , за ст. ст. 190 ч.3, 358 ч.4 КК України, ОСОБА_20 за ст. ст. 15 ч.2, 190 ч.3 КК України .

В томі 2 на а.с. 114 наявна ухвала Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 08.12.2016 року (справа №216/6919/14-к, провадження 1-кп/216/20/16), якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.358 ч.4, 28 ч.2 КК України, ОСОБА_10 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.358 ч.4, 28 ч.2 КК України, ОСОБА_20 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.358 ч.1, 28 ч.2, 358 ч.4 КК України ОСОБА_11 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.358 ч.1, 28 ч.2, 358 ч.4 КК України закрито, у зв`язку із закінченням строків давності. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , звільнено від кримінальної відповідальності.

В листі Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу №2612 від 07.11.2019 року, у кримінальній справі №216/6919/14-к у відношення ОСОБА_18 за ст.ст.190 ч.2, 190 ч.3, 28 ч.2, 358 ч.4 КК України 08.10.2018 року винесено вирок, який не скасовано, не змінено, та він набрав чинності (т.2, а.с.228).

Відомостей щодо вирішення справи відносно ОСОБА_8 , який також є обвинуваченим у даній справі за ст.ст.365-2 ч.2, 358 ч.2 КК України, є нотаріусом, який посвідчив спірну довіреність, - немає.

Суд першої інстанції дійшов висновку, про те, що ухвала від 08.12.2016 року містить обставини, встановлені судом під час судового розгляду, однак, якими доказами підтверджуються зазначені обставини, чи проводилися у справі інші експертизи, встановити неможливо, як і неможливо відслідкувати взаємозв`язок кримінальних справ №2-2645/11, №444/5566/12 та №216/6919/14-к ( провадження 1-кп/216/20/16).

Крім того, у висновку експерта №58/04-143 від 26.04.2012 року у розділі «Дослідження» зазначено вигляд наданих на дослідження об`єктів «Доверенность от 17.10.2011 представляет собой лист белой нелинованной бумаги, на котором с помощью копировально-множительной техники красителем черного цвета нанесен печатный текст и линии графления. В соответствующих графах документа выполнены красителем синего цвета рукописные записи и подписи ( мовою оригіналу).

У рішенні суд зазначив, що копія довіреності, наявна в матеріалах справи, є фотокопією спеціального бланку нотаріальних документів, встановленої форми з нанесенням голографічних знаків, не містить реєстраційного номера, ім`я нотаріуса, який її посвідчив та його печатки ( містить лише лицьову сторону бланку).

Суд дійшов висновку, що експертом досліджувався примірник документа, що залишається у справах нотаріуса та вилучений під час обшуку (відомостей щодо наявності/відсутності напису у правому нижньому куті аркуша серії та номеру використаних на нотаріальну дію спеціальних бланків нотаріальних документів немає), тоді як в матеріалах справи наявна фотокопія оригіналу документу, який містить одну сторінку з двох та оригінал якого для дослідження суду не надано, а у клопотанні від 07.11.2019 року представник позивача відмовився від витребування кримінальної справи №216/6919/14 з Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу, надавши копію висновку експертизи№58/04-143 від 26.04.2012 року, завірену судом (т.2, а.с.236-239).

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі ( ч.1 ст.244 ЦК України).

Відповідно до гл.1 п.5 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 03.03.2004 N 20/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882 ( чинної на час вчинення нотаріальної дії) тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу, заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису, за винятком заяв у електронній формі та тих примірників, що залишаються у справах нотаріуса, а також дублікатів нотаріальних документів, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів з лицьового та зворотного боку цих бланків. Зразок, опис, порядок витрачання, зберігання, обігу та звітності спеціальних бланків нотаріальних документів установлюються Кабінетом Міністрів України. На примірнику, що залишається у справах нотаріуса, нотаріус після просвічувального напису у правому нижньому куті аркуша зазначає серію та номери використаних на нотаріальну дію спеціальних бланків нотаріальних документів. Серія та номер використаного бланка зазначаються також у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій у графі "Зміст нотаріальної дії. Місце вчинення нотаріальної дії. Номер спеціального бланка нотаріального документа, на якому викладено зміст вчиненої нотаріальної дії. Дата та номер перевірки спеціального бланка нотаріального документа".

Так, дійсно, експертом досліджувалися примірники документа довіреностей від 05.10.2011 та від 17.10.2011, які були вилучені під час проведення обшуку в нотаріальній конторі приватного нотаріуса Борисенка С.Н., при цьому у висновку експерта №58/04-143 від 26.04.2012 року відомості щодо наявності/відсутності напису у правому нижньому куті аркуша серії та номеру використаних на нотаріальну дію спеціальних бланків нотаріальних документів не зазначені, однак у висновку зазначено, що дослідженню в даних документах підлягають підписи і рукописні записи від імені ОСОБА_1 .

Висновком експерта №58/04-143 від 26.04.2012 року встановлено, що рукописний запис та підпис від імені ОСОБА_1 , що знаходяться в графі «підпис» довіреності від 17.10.2011 та у довіреності від 05.10.2011 року, виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою (т.2, а.с.239 зворот, т.1, а.с.129-169,170,171).

Надана позивачем суду копія висновку почеркознавчої експертизи належним чином завірена 06.11.2019 року Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, при цьому на копії зазначено, що оригінал висновку експерта знаходиться у кримінальній справі №216/6919/14-к ( т.2, а.с.239-зворот).

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог подано доказ належним чином завірена судом копія Висновку експерта №58/04-143 від 26.04.2012 року, з кримінальній справі №216/6919/14-к, яким доведено, що ОСОБА_1 не підписував довіреності від 17.10.2011 та від 05.10.2011 року, тоді, як стороною відповідачів суду не надано доказів на спростування наданого позивачем висновку експерта (інші висновки почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що під час видачі довіреності ВРМ №602984 від 17 жовтня 2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Борисенко С.М. не були недодержані вимоги ч.3 ст.203 ЦК України, оскільки волевиявлення ОСОБА_1 на уповноваження ОСОБА_4 на представництво його інтересів з питань продажу належної йому квартири не було, відповідно цей правочин є недійсним, як і недійсним є правочин-договіру купівлі-продажу від 19.01.2012 року серії ВРП №432842 належної позивачу квартири, оскільки його укладено на підставі недійсного правочину- довіреності ВРМ №602984 від 17 жовтня 2011 року.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання довіреності від 17.10.2011 року, укладеної ОСОБА_4 з ОСОБА_1 тавизнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.01.2012 року серії ВРП №432842, посвідченого нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умріхіною Клавдією Андріївною та зареєстрованого в реєстрі права власності №1182, відповідно до якого, ОСОБА_4 на підставі довіреності укладеної з ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 придбала трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, житловою пл.43,24кв.м, загальною площею - 56,8кв.м. підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, колегія суддів повністю погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у визнанні недійсним договору купівлі-продажу, від 03.02.2012 року, серії ВРП №674332, посвідченого нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_14 підстав немає, оскільки визнання недійсним договору, укладеного після визнаного недійсним попереднього договору, є неналежним способом захисту та з урахуванням заявленої позивачем вимоги про витребування майна на підставі ст.388 ЦК України у добросовісного набувача, яка є належним способом захисту у цій справі.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 1, 2, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Нормами п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України визначено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Зі змісту ч.3 ст.388 ЦК України слідує, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Оскільки апеляційним переглядом встановлено, що належна позивачу ОСОБА_1 квартира вибула з його володіння, не з його волі, тобто іншим шляхом (шахрайські дії вчинені колом осіб), отже він має право на витребування у добросовісного набувача, яким є відповідач ОСОБА_3 належного йому майна, спірної квартири, тому і у цій частині вимоги підлягають задоволенню.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", роз`яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Нормами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

3. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди, яку він оцінив у розмірі 20000 грн., яка не підлягає задоволенню, оскільки протиправної поведінки у незаконному відчужені належної ОСОБА_1 квартири судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено, що ОСОБА_3 є недобросовісним набувачем належного йому нерухомого майна.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції відповідно змінює розмір судових витрат понесених позивачем під час розгляду справи в судах першої і апеляційної інстанцій.

Під час подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., під час апеляційного перегляду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1827 грн. (а.с.24, т.3), таким чином стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі 2070,60 грн. (243,60+1827).

Керуючись ст.ст.367, ч.1 ст.369, ст.374, ст.376, ст.ст.381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2020 року скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Визнати довіреність від 17.10.2011 року, укладену ОСОБА_4 з ОСОБА_1 недійсною.

Визнати договір купівлі-продажу від 19.01.2012 року серії ВРП №432842, посвідчений нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умріхіною Клавдією Андріївною та зареєстрований в реєстрі права власності №1182, відповідно до якого, ОСОБА_4 на підставі довіреності укладеної з ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_2 придбала трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, житловою пл.43,24кв.м, загальною площею - 56,8кв.м недійсним.

Витребувати квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанцій в розмірі 2070,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 01 лютого 2021 року.

Головуючий:

Судді: