ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/115/21 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Сташків Б. І.,

за участі секретаря - Боднар Р.В.

та сторін - представника позивача ОСОБА_1 адвоката Капак В.М.;

відповідачки- ОСОБА_2 та її представника адвоката Ізай Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №607/10879/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Капак Віталій Михайлович на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року, ухвалену суддею Грицай К.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач вказував, що 15 червня 2013 року між ним та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №767. Від шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, сторони не зійшлися характерами, на даний час сторони проживають окремо, а шлюб носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу та спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Позовна заява підписана представником Капаком В.М . До позовної заяви додано ордер адвоката Капака В.М. на представництво інтересів ОСОБА_1 та копію договору про надання правової допомоги, відповідно до п.2.2.6 якого передбачено повноваження адвоката Капака В.М. на складання, підписання та подання за дорученням клієнта ОСОБА_1 позовних заяв.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без розгляду з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Капак В.М. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення вимог процесуального права просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. При цьому апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позовна заява про розірвання шлюбу має бути підписана безпосередньо самим позивачем та не допускає підписання заяви його представником.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Капак В.М. підтримав апеляційну скаргу в її межах.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Ізай Р.О. апеляційної скарги не визнали, вважаючи ухвалу суду такою, що відповідає вимогам процесуального закону та обставинам справи, з яких вбачається відсутність підпису позивача ОСОБА_1 на позовній заяві про розірвання шлюбу, а тому суд підставно залишив без розгляду таку позовну заяву. А також, що поданий представником позивача позов про розірвання шлюбу не відповідає волевиявленню сторін та порушує права малолітнього сина; окрім того, справа про розірвання шлюбу не може розглядатись судом до вирішення питання про поділ майна подружжя та стягнення заборгованості по аліментах на дитину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд виходив з того, що заяву від імені позивача про розірвання шлюбу подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, оскільки ч. 1 ст. 110 СК України передбачає лише особисте звернення одного з подружжя з позовом про розірвання шлюбу.

Проте, з такими висновками колегія суддів не може погодитися, оскільки вони не відповідають вимогам процесуального права та обставинам справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За змістом ч.ч.1,3 ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом ч.4 ст.62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Як роз`яснено в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно зі статтею 38 ЦПК України (в редакції, що діяла по 14 грудня 2017 року), особи, які беруть участь у цивільній справі, можуть брати у ній участь особисто або через представника (крім справ про усиновлення). Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Повноваження представника сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, посвідчені документами, зазначеними в частинах першій - третій статті 42 ЦПК України (в редакції, що діяла по 14 грудня 2017 року), а повноваження адвоката також і ордером, який видається відповідним адвокатським об`єднанням, або договором, дозволяють йому вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені не у виданому ордері, а в довіреності чи договорі.

З наведених норм вбачається, що надане процесуальним законом право особи брати участь у справі через представника, передбачає вчинення представником від імені та в інтересах особи певних юридичних дій, що позбавляє сторону або третю особу необхідності їх вчиняти самостійно.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч.7 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про розірвання шлюбу підписана представником Капаком В.М . До позовної заяви додано ордер адвоката Капака В.М. на представництво інтересів ОСОБА_1 та копію договору про надання правової допомоги, відповідно до п.2.2.6 якого передбачено повноваження адвоката Капака В.М. на складання, підписання та подання за дорученням клієнта ОСОБА_1 позовних заяв (а.с. 2, 10,11).

Тобто, згідно документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, які містяться в матеріалах справи, представникові ОСОБА_1 - адвокату Капаку В.М. надано всі процесуальні права та обов`язки визначені для позивача.

Отже, представник позивача - адвокат Капак В.М. не мав жодних встановлених законом процесуальних перешкод та обмежень для підписання та подання до суду позову про розірвання шлюбу від імені клієнта.

Положеннями ч.1 ст. 115, ст.ст. 106, 107 СК України врегульовано порядок розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану, а також державної реєстрації розірвання шлюбу.

З аналізу вказаних статей вбачається, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх лише під час реєстрації розірвання шлюбу в державному органі державної реєстрації актів цивільного стану (отримання свідоцтва про розірвання шлюбу).

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про помилкове застосування судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки згідно роз`ясненння, викладеного у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», визначено, що таке положення стосується реєстрації розірвання шлюбу в державному органі РАЦС відповідно до частини 1 статті 115 СК України, однак, про заборону представництва у справах про розірвання шлюбу в суді не йдеться.

Твердження відповідачки ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, що поданий представником позивача позов про розірвання шлюбу не відповідає волевиявленню сторін, а також порушує права малолітнього сина, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дані твердження стосуються позову про розірвання шлюбу по суті спору, який судом не вирішується. Окрім того, такі пояснення ОСОБА_2 спростовуються її заявою до суду першої інстанції від 19.08.2020 року в якій вона зазначила, що наполягає на розірванні шлюбу та просить розірвати шлюб (а.с.31-34), а також тим, що ОСОБА_2 у жовтні 2020 року також зверталась із позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, про що вона не заперечувала в апеляційному суді.

Колегія суддів не може прийняти до уваги аргументи сторони відповідачки ОСОБА_2 в апеляційному суді, що справа про розірвання шлюбу не може розглядатись судом до вирішення питання про поділ майна подружжя та стягнення заборгованості по аліментах на дитину, оскільки такі доводи не ґрунтуються на вимогах закону і пред`явлення позову про розірвання шлюбу не залежить від вирішення інших спорів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановивши, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-383, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє Капак Віталій Михайлович , задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 січня 2021 року.

Головуюча : Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Сташків Б.І.