Справа № 263/759/21
Провадження № 2/263/1060/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 червня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 21 січня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2020 року до закінчення позивачем навчання.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона є донькою ОСОБА_2 . За рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області відповідач виплачував аліменти на позивача на користь її матері, оскільки вона знаходилася на її утриманні. На теперішній час позивач є повнолітньою та навчається на першому курсі Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна на денному відділенні, у зв`язку з чим не має можливості працювати та потребує матеріальної підтримки. Відповідач працює в ТОВ «Ясенсвіт», що знаходиться за адресою: вул. Покровська, 22а, с. Ромашки, Ракитянський район, та відмовляється добровільно надавати допомогу позивачу. У зв`язку з чим, керуючись ст. ст. 182, 183, 199-201 СК України, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам їх право та строки для подачі до суду відзиву на позов та відповіді на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07 червня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Позивач у судові засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 22 січня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області.

З довідки від 16 листопада 2020 року № 756, виданої Харківським національним університетом ім. В.Н. Каразіна, вбачається, що ОСОБА_1 зарахована на 1 курс бакалаврського рівня Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, денної форми навчання на контрактній основі.

Згідно з довідкою, виданою Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотиви суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З аналізу наведених норм необхідно дійти висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_1 навчається в Харківському національному університеті ім. В.Н. Каразіна на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, та потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, враховуючи спільний обов`язок батьків щодо утримання дитини, необхідно дійти висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, що забезпечить ОСОБА_1 рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

У той же час, оскільки дитина є повнолітньою, суд позбавлений можливості застосувати положення ч. 2 ст. 182 СК України, тому з відповідача підлягають до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, а вимога щодо стягнення не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів, починаючи з 01 листопада 2020 року, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Частиною 2 статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Відповідна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 756/14483/18, провадження № 61-14531св19.

Як убачається із відмітки на позовній заяві, така надійшла до суду 21 січня 2021 року.

Разом із тим, позивачем не представлено суду належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача, які вона не могла одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем не підтверджено наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача за період з 01 листопада 2020 року по 21 січня 2021 року (дата звернення до суду з позовною заявою), необхідно дійти висновку, що вимога про стягнення аліментів за минулий час є безпідставною.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 гривень.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 191, 199 СК України, ст. ст. 3, 12, 13, 76-80, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 січня 2021 року, на період навчання у Харківському національному університеті ім. В.Н. Каразіна, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 908 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О.М. Музика