Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 03 червня 2021 року

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі - Хілько Н.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНТАРГЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФІНТАРГЕТ» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості ОСОБА_1 , вказуючи на те, що 16.01.2019 року між ним та відповідачем був укладений договір надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Microcash» за № НОМЕР_1 , який підписаний у формі електронного документу з використанням електронного підпису про надання кредиту в сумі 3500,00 грн. строком до 04.02.2019 року. Однак відповідач, в порушення умов договору, не сплатила плату за користування кредитом у порядку, встановленому кредитним договором. Станом на 06.01.2021 року наявна заборгованість в сумі 85289,2084 грн., яка складається: сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції 3759,70 грн.; заборгованість по відсоткам 1130,50 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 80206,00 грн.; 3% річних від простроченої суми 193,60 грн. А тому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 85289,20 грн., сплачений по цьому позову судовий збір в сумі 2270,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надійшла заява представника банку ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без участі представника банку, позовні вимоги підтримує і згодна на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_1 на виклик в судове засідання не з`явилась, але надіслала на адресу суду клопотання, в якому просить розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Даний позов зареєстровано в суді 21.01.2021 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 03.02.2021 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено справу до розгляду. 16.02.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позов від відповідача.

Вивчивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

У відзиві на позов відповідач наводить аргументи на спростування вимог позивача, які в основному зводяться до того, що дані вимоги недостатньо обгрунтовані і не доведені належними і допустимими доказами. В той же час у відзиві відсутнє твердження про те, що відповідач не отримувала кредитних коштів від позивача.

Судом встановлено, що 16.01.2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Microcash» за № НОМЕР_1 , який підписаний у формі електронного документу з використанням електронного підпису про надання кредиту в сумі 3500,00 грн., що підтверджується Заявою-приєднанням № 32218. У вказаній заяві зазначено наступне: строк надання кредиту з 16.01.2019 по 04.02.2019 року 19 днів. Повернення кредиту (сума кредиту та проценти за користування ним) здійснюється не пізніше останнього дня користування кредитом, а саме: 04.02.2019 року. Процентна ставка є фіксованою і становить 1,7 процента в день. Додаткові проценти за прострочення заборгованості за кредитом встановлюються у розмірі 3,4 проценти в день.

Також, у Заяві приєднання вказано контактні дані позивача, номер її документа, телефон, електронна пошта.

Отже, суд вважає доведеним той факт, що між позивачем і відповідачем було укладено кредитний договір на умовах, зазначених у Заяві приєднання.

Це повністю відповідає висновку Верховного Суду, який він зробив під час розгляду справи № 524/5556/19 провадження № 61-16243 св 20, де зазначив: Суди, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині.

В той же час позивачем не доведено, що Примірний договір надання коштів у позику за умовами програми «Microcash» та Внутрішні правила надання коштів у позику є складовими кредитного договору, укладеного між сторонами. Так, відсутні докази того, що відповідач ознайомлена з зазначеними документами, що вони відповідають редакції, яка діяла на час укладення договору і що саме ці умови позивач мав на увазі, посилаючись на них в Заяві приєднання.

Це повністю відповідає висновку, викладеному у Постанові від 03 липня 2019 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 провадження № 14-131цс19.

Згідно ст. 1046 ЦК України: За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України: Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст.ст. 1049, 1050 ЦК України: Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12 зазначила наступне: Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 3500 грн., процентів, передбачених договором за час кредитування з 16.01.2019 року по 04.02.2019 року у сумі 1130,50 грн., та коштів, передбачених ст. 625 ЦК України: 3% річних у сумі 193,60 грн. та інфляційні втрати в сумі 259,70 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Частина задоволених судом вимог відносно суми заявлених позивачем вимог складає 6%. Отже, в такій пропорції слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 15, 526, 530, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНТАРГЕТ» (м.Київ, вул. Івана Франка, 42б, ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНТАРГЕТ» заборгованість за кредитним договором, а саме: заборгованість по кредиту з урахуванням індексу інфляції в сумі 3759 (три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 70 копійок; заборгованість по відсоткам 1130 (одна тисяча сто тридцять) гривень 50 копійок; 3% річних від простроченої суми 193 (сто дев`яносто три) гривні 60 копійок, а всього на суму 5083,80 (п`ять тисяч вісімдесят три) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНТАРГЕТ» сплачені останнім судовий збір в сумі 136,20 (сто тридцять шість) гривень 20 копійок та витрати на правову допомогу в сумі 180 (сто вісімдесят) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Грушко О. П.