Справа № 716/170/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.06.2021 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Стрільця Я.С.,
за участю секретаря судових засідань - Вікторівської Д.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 . У вказаному будинку, крім неї, зареєстровані також її донька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, онука - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2. та брат - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3., які протягом тривалого часу в ньому не проживають. Вона, як власник даного домогосподарства, не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідачів у житловому будинку, саме тому, просить усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, попередньо надали суду заяву, в якій просять розгляд справи провести в їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, як вбачається із повідомлень про вручення поштового відправлення, вони були завчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причини неявки.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою, однак до суду повернувся поштовий конверт із відміткою про причини повернення «адресат за вказаною адресою не проживає».
З відповіді на запит стосовно місця реєстрації відповідачки ОСОБА_3 (а.с.15) вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , куди і направлялася судова повістка, проте за вказаною адресою не проживає.
Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до ч.ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву сторони позивача, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є одноосібним власником житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, розташованому по АДРЕСА_1 . Вказане вбачається із копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.11.2005, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9049051 від 24.11.2005 (а.с. 5-6).
У вказаному будинку, крім позивача, зареєстровані також відповідачі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2. та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3., що вбачається з акту обстеження матеріально - побутових умов проживання № 27 від 27.01.2021 та копії довідки виконавчого комітету Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (а.с.7-8).
Згідно вказаного акту обстеження матеріально - побутових умов проживання відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , починаючи з 2008 року, а ОСОБА_4 , починаючи з 2018 року в будинку, належному позивачці, не проживають.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
У відповідності до положень ст.ст. 321, 383 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом.
Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сім`ї, суд враховує, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Положення наведених правових норм вказують про можливість визнання особи такою, що втратила право користування житлом, у разі не проживання понад установлений строк без поважних причин.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач несе витрати по утриманню будинку, сплачує комунальні платежі, відповідачу жодних перешкод у користуванні жилим приміщенням ні позивачем, ні іншими членами сім`ї, не чинилось. В свою чергу реєстрація відповідачки у його будинковолодінні перешкоджає вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд
З огляду на наведене, враховуючи те, що відповідачі у належному позивачу будинку більше року не проживають без поважних причин, спільного господарства з позивачем не ведуть, тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання, призначене на 12-00 год. 01.06.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України, з урахуванням вихідних днів) 07.06.2021, то датою ухвалення даного судового рішення є 07.06.2021.
На підставі ст.ст. 316, 318, 319, 383, 391 ЦК України, ст. 3 СК України, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 128, 130, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін та інших учасників спр ави :
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 12.07.2002 Заставнівським РВ УМВС в Чернівецькій області;
представник позивача - адвокат Спіжавка Анастасія Юріївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №327 від 28.02.2012, діє у справі на підставі ордеру серії СЕ №1017920, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;
відповідачка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідачка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Дата складення повного судового рішення: 07.06.2021
Суддя Я.С. Стрілець