Ухвала

Іменем України

04 червня 2021 року

м. Київ

справа № 199/2185/13-ц

провадження № 61-6450ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року у складі судді Руденко В. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2013 року у справі № 199/2185/13 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райфайзен Банк Аваль») заборгованість за кредитним договором від 04 жовтня 2007 року № 22033863 в розмірі 497 240,94 грн, яка складається з: непогашена сума кредиту - 213 317,82 грн; несплачені проценти - 133 923,12 грн; пеня - 150 000,00 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 3 441,00 грн, а всього - 500 681, 94 грн.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист.

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заяву мотивовано тим, що 12 червня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення по справі № 199/2185/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 22033863. 02 серпня 2019 року між ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-15, відповідно до якого ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» відступило свої права вимоги за договорами кредиту, і в тому числі за договором кредиту № 22033863. Посилаючись на викладене просило задовольнити заяву про заміну сторони у виконавчому проваджені.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року, заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі № 199/2185/13-ц за позовом ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 22033863 від 04 жовтня 2007 року, а саме: ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

16 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у вищевказаній справі, з пропуском строку на касаційне оскарження. У касаційній скарзі просив також звільнити його від сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2021року у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відмовлено. Касаційну скаргу залишено без руху для надання доказів про сплату судового збору у розмірі 454,00 грн та доказів на підтвердження дати отримання постанови апеляційного суду.

У травні 2021 року ОСОБА_1 надіслав матеріали на усунення недоліків, а саме: квитанцію від 12 травня 2021 року № 0.0..1 про сплату судового збору та копію заяви про видачу судового рішення, з відміткою суду першої інстанції.

Згідно з положеннями статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надані заявником докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки встановлені обставини свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є згідно із статтею 390 ЦПК України підставою для його поновлення.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що договір про відступлення укладений з ТОВ «Вердикт Капітал», у якого відсутнє свідоцтво про реєстрацію фінансової установи та додаток про реєстрацію фінансової установи, а тому є нікчемним. Суди не забезпечили ОСОБА_1 доступ до правосуддя, позбавивши останнього можливості здійснювати участь у судовому процесі.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 09 грудня 2019 року в справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин».

Посилання ОСОБА_1 на відсутність у ТОВ «Вердикт Капітал» свідоцтва про реєстрацію фінансової установи та додатку про реєстрацію фінансової установи, що, на його думку, свідчить про недійсність договору про відступлення права вимоги, у зв`язку з чим у нього відсутні права кредитора, Колегія Суддів відхиляє, з огляду на наступне.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 зазначено, що при вирішенні питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Апеляційним судом встановлено, що станом на час заміни стягувача у виконавчому провадженні договір відступлення права вимоги від 02 серпня 2019 року № 114/2-15 є дійсним, та не оскаржувався в судовому порядку.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні ТОВ «Вердикт Капітал» надало суду належним чином завірені копію договору про відступлення права вимоги від 02 серпня 2019 року № 114/2-15 за яким заявник отримав права первісного кредитора за кредитним договором від 04 жовтня 2007 року № 22033863. У матеріалах справи міститься платіжне доручення, що підтверджує здійснення переказу коштів на рахунок банку.

За таких обставин підстави вважати, що суди допустили неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, відсутні.

Оскільки правильне застосування судами норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 390, частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», боржник - ОСОБА_1 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик