ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 червня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/45/21

Головуючий у першій інстанції Маслюк Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/798/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Скрипка А.А., Харечко Л.К.,

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2021 року про відмову в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, (суддя Маслюк Н.В ) ухвалене в м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Міжрайонний відділ ДВС по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заява мотивована тим, що суд під час розгляду справи не вирішив питання про судові витрати, сплачені за подання позовної заяви.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2021 року про відмову в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу. Ухвала суду мотивована тим, що, незважаючи на те, що докази про понесені витрати на правничу допомогу подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, заява про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що сторона позивача до закінчення судових дебатів у справі зробила про це відповідну заяву, як цього вимагає положення ч. 8 ст.141 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу суду та ухвалити нову, якою задовольнити заяву про розподіл судових витрат. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскільки в процедурі спрощеного провадження відсутня стадія судових дебатів, то вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів та вимога про подання до закінчення судових дебатів відповідної заяви про надання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення не можуть розповсюджуватись на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні. Застосування судом першої інстанції правової позиції Великої палати Верховного суду є невірним, оскільки обставини даної срави не є аналогічними тим у яких надано правовий висновок.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає оскарджуване судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що 11 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ « Кредитні ініціативи» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса. У позовній заяві позивач зазначав про стягнення судових витрат з відповідача та приєднував до позовної заяви орієнтовний розрахунок суми судових витрат на суму 11670, грн, а також ордер про надання правничої допомоги позивачу адвокатом Лапоша Д.Ю.( а.с. 2-8 28,29)

Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.02.2021 року відкрито провадження у справі та визнано дану справу малозначною у розумінні п.2 ч.6 ст. 19 ЦПК України та визначено проводити її розгляд за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. (а.с.53-54)

У відзиві на позовну заяву відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» зазначають про неспівмірність понесених витрат позивачем на правовову допомогу та завищений їх розмір та просять суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог, щодо стягнення з відповідача суми судових витрат у зв`язку із розглядом справи на правову допомогу адвоката.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 11.03.2021 року позов ОСОБА_1 задоволено: визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4746 від 22.10.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 41 625,07 доларів США заборгованості за кредитним договором №2402/0808/64-024 від 15.08.2008 та 1 500 грн 00 коп витрат за вчинення виконавчого напису та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 1 362 грн 00 коп судового збору (а.с.68-74).

Зазначене рішення суду було направлено на електронну адресу представника позивача ОСОБА_2 12.03.2021 року. ( а.с.59)

17.03.2021 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення витрат на правову допомогу, до якої приєднано акт-приймання передачі від 12.03.2021 року, ордер, додаткову угоду від 15.01.2021 року, квитанцію. ( а.с.96-100)

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу виходив з правового висновку викладеного у правовій позиції, а саме у п. 53 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц , де зазначено що Велика Палата Верховного Суду вважає, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17. При цьому не звернув увагу на ту обставину, що звертаючись з позовом до суду позивач у п.3 прохальної частини позову просив суд стягнути на його користь судові витрати та надавав разом з позовною заявою орієнтовний перелік послуг отриманих в якості правової допомоги та визначав вартість понесених судових витрат. Дотримався позивач в подальшому і строків подання доказів щодо розміру понесених витрат на правову допомогу та їх об`єму подавши відповідну заяву до суду з дотатками на п`ятий день після ухвалення судового рішення скориставшись сервісом « електронний суд».

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо недотримання строків та порядку подання клопотання про стягнення понесених витрат на правову допомогу є помилковим. Отже, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням додаткового рішення у справі .

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі № 922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні вимог позивач про стягнення витрат понесених ним на професійну правничу допомогу, обґрунтовуючи свою позицію наявністю судової практики на позицій Великої Палати Верховного суду з правовідносин, які є предметом судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Колегія суддів, апеляційного суду враховує, що на час звернення позивача з позовом (11.01.2021), Верховним Судом вже була сформована позиція щодо розгляду справ про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, включення до послуг про надання правової допомоги суми витрачених коштів на друк документів, які не є правовою допомогою, поведінку учасників справи під час розгляду судом справи та підстав для судового розгляду справи, пропорційність витрат до предмету спору та приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат понесених позивачем на правову допомогу до 5000 грн.

Колегія суддів, апеляційного суду, вважає за необхідне прийняти додаткову постанову, якою заяву представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково та відшкодувати 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу, стягнувши вказані суми з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», в іншій частині вимог - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 березня 2021 року скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (місцезнаходження: вул. Вікентія Хвойки, буд. 21, м. Київ, 04655, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 5000 грн у відшкодування витрат понесених позивачем на правничу правову допомогу .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: