Провадження № 2-з/522/32/21
УХВАЛА

29 січня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Мастістого Іллі Андрійовича про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА КОМПАНІ», Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» про визнання фіктивних правочинів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 26.01.2021 року надійшла заява представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Мастістого І.А. про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення АДРЕСА_1 та заборони суб`єктам реєстрації вчиняти будь-які дії щодо записів щодо нежитлового приміщення №146, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2 .

Заява мотивована тим, що під час підготовки позовної заяви про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по договорам позики для подачі до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 після отримання позики 30.12.2016 р. почав позбавлятися майна та майнових прав, право на яке він мав або міг набути у майбутньому.

Заяву передано судді 27.01.2021 року.

До суду 29.01.2021 року надійшли заперечення представника ПАТ АБ «Південний» Васильєвої К.В., відповідно до яких заперечує проти задоволення заяви про накладення заходів забезпечення. Заперечення мотивовані тим, що про дії спрямовані на утруднення чи унеможливлення виконання рішення мають бути вчинені відповідачем після пред`явлення вимоги чи подання позову. Також вказує, що позивачем не доказано, що між сторонами існує спір, адже відсутні докази невиконання зобов`язання.

У судовому засіданні 29.01.2021 року представник позивачів ОСОБА_5 підтримав подану заяву про забезпечення позову та просив задовольнити, пояснивши суду, що наразі вбачаються намагання ОСОБА_3 , після отримання 30.12.2016 року ним позики, позбутися майна яке йому належало чи могло б належати у майбутньому (майнові права на квартиру, що будується).

Представник ПАТ АБ «Південний» Васильєва К.В. заперечувала проти задоволення заяви, вказала, що мотивація поданої заяви ґрунтується на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

16.11.2020 року позивачі вже зверталися до суду з заявою про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 17.11.2020 року залишено без задоволення з тих підстав, що представником позивача не надано доказів, які б свідчили про здійснення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна.

Подана 26.01.2021 року представником позивачів заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Предметом позову є визнання недійсною фіктивної додаткової угоду №1 до договору від 10.07.2017 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №1-16-6/1-16-9/18-НП від 07.12.2016 року; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 02.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстровий номер 913; визнання недійсним договору іпотеки від 02.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстровий номер 917.

З договору №1-16-6/1-16-9-НП від 07.12.2016 року, укладеного між ТОВ «МІРА» та ОСОБА_3 вбачається, що останній придбав у власність майнове право на квартиру, що розташована в житловому комплексі із вбудовано-прибудованими спортивно-оздоровчими приміщеннями та підземним паркінгом «Вісімнадцята Жемчужина» за адресою: АДРЕСА_3 . Сума договору становить 9 584 308,60 грн.

10.07.2017 року прийнято додаткову угоду №1 до вищевказаного договору, що укладена між ТОВ «Міра» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4

02.10.2020 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Рента Компані» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого товариство стало власником нежитлового приміщення, загальною площею 255,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .

Також, 02.10.2020 року ТОВ «Рента Компані» передало новопридбане майно в іпотеку Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Південний».

01.03.2019 року між стороною 1, якою виступили ТОВ «Вектор Ойл Трейд», ТОВ «Векта Він», ТОВ «Селещанське» та ТОВ «ВіДжиТрейд» від імені якої діє ОСОБА_3 та стороною 2, яким є ОСОБА_1 підписано меморандум, яким сторони підтвердили, що станом на 01.03.2019 року фактична сума заборгованості Сторони 1 перед Стороною 2 складає в еквіваленті 3 913 146,87 дол. США.

Згідно інформаційної довідки №220308186 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_4 станом на 14.08.2020 року була власником нежитлового приміщення №146, загальною площею 255,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Послідовність відчуження майна відповідачами так само як і встановлений меморандумом факт наявності заборгованості у ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 , вбачаються як з матеріалів справи, так і підтверджені представником позивачів у судовому засіданні.

Посилання представника ПАТ АБ «Південний» на відсутність доказів, щоб свідчили про те, що наразі заборгованість відповідача не сплачена не приймаються судом до уваги, адже, наразі, судом встановлені докази існування заборгованості, а доказів її погашення суду не представлено.

Також не приймаються до уваги доводи представника ПАТ АБ «Південний» про укладення договору іпотеки відповідно до вимог чинного законодавства та не знання банку про існування спору, адже заходи забезпечення спрямовані на забезпечення виконання майбутнього рішення, в свою чергу рішення судом не прийнято, тому такі доводи не перешкоджають вжиттю заходів забезпечення позову.

Виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, а також оскільки в суду є всі підстави вважати, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, суд вважає за можливим забезпечити позов шляхом накладення арешту та встановлення заборонити вчиняти дії щодо відчуження майна.

Докази суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом накладення арешту не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачам.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно дост.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, співрозмірності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку, що між сторонами є спір стосовно майна; тому вказані вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, для відновлення прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду, у зв`язку з чим, суд вважає, що заява представника позивачів про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на об`єкт нежитлове приміщення №146, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2 та шляхом заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та / або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Як вказувалось вище заявник запропонували зустрічне забезпечення у вигляді внесення на депозитний рахунок суду коштів у розмірі 3 000 грн., суд приймає зустрічне забезпечення.

Суд звертає увагу заявників, що особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

При викладених обставинах та керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Мастістого Іллі Андрійовича про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі № 522/18966/20, шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .

Заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та / або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Відомості відповідно до ч. 1ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_5 .

Стягувач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: АДРЕСА_5 .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рента Компані» (, м. Одеса, вул. Церковна, 19)

Застосувати зустрічне забезпечення позову.

Визначити позивачам розмір зустрічного забезпечення у сумі 3000,00 грн. (три тисячф гривень) та зобов`язати позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду (Отримувач: ТУ ДСА України в Одеській області, код отримувача (ЄДРПОУ): 26302945, Банк отримувача: Державна казначейська служба України, МФО: 820172, №рахунку: 5435) у строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та зобов`язати позивача у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Згідно з ст. 354 та відповідно до п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 02.02.2021 року.

Суддя В.Я. Бондар