Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/764/20
Провадження № 6/279/56/21
У Х В А Л А

"31" травня 2021 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., по заяві ОСОБА_1 про визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей таким, що не підлягає виконанню,

В С ТА Н О В И В:

20.03.2020 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано судовий наказ у цивільній справі №279/764/20 за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей:сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 18.02.2020 року до досягнення дітьми повноліття.

14.05.2021 року ОСОБА_1 подав заяву про визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей таким, що не підлягає виконанню повністю, в обгрунтування кої зазначив, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.04.2020 року у цивільній справі №279/762/20 розірвано шлюб між ним та ОСОБА_2 . Місце проживання дітей судом не визначалось, оскільки на час постановлення рішення вони мали вік більше 14 років. Він не погоджується з стягненням з нього аліментів на користь ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що фактично з листопада 2019 року діти постійно проживають з ним. ОСОБА_2 по цей час перебуває у інших регіонах України, де проживає з іншим чоловіком, при цьому мотивує свою відсутність тим, що перебуває на заробітках. Точна фактична адреса її місця перебування не відома. Таким чином неповнолітні діти постійно проживають з ним і перебувають на його матеріальному утриманні та вихованні, тому бажає щоб на підставі ст.173, 432 ЦПК України його було звільнено від обов`язку утримувати дітей шляхом сплати аліментів на користь ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи встановлено наступне.

Згідно ст.431 ЦПК України та ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" накази, що видаються судами у передбачених законом випадках є виконавчими документами, що підлягають примусовому виконанню на підставі цього Закону.

Судовий наказ видано відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України щодо вимоги про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Охорона дитинства в Україні має стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Так, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини (ст.179 СК України).

Законодавцем передбачена можливість здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів (ст.186 СК України).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 звернула до примусового виконання виконавчий документ, і що на даний час з заявника стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Статтею 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

З аналізу вказаної норми Закону слідує, що суд визнає виконавчий документ таким, щро не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відносяться випадки: коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; помилкової видачі виконавчого листа; коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення апеляційною чи касаційною інстанцією.

Обов`язок заявника, як батька неповнолітніх дітей, по утриманню останніх не виключається, в тому числі шляхом сплати аліментів.

Наведені заявником обставини не можуть бути підставою для визнання судового наказу, виданого 20.03.2020 року у цивільній справі №279/764/20 таким, що не підлягає виконання на підставі вищевказаної норми Закону, а можуть бути предметом розгляду в іншому правовому полі.

З врахуванням наведеного заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.173, 432 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення.

Суддя: