Справа № 195/2019/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Тананайської Ю.А.

за участю секретаря Назаренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу № 195/2019/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідачів 5221 гривню матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, витрати на правову допомогу 3000 гривень.

Обгрунтовано позов тим, що 17.08.2018 року близько 19 год. 45 хв. Біля будинку АДРЕСА_1 під час сварки відповідачі нанесли множинні удари палкою по голові, тулубу та кінцівках, чим спричинили тілесні ушкодження. На придбавання ліків, медичне обстеження та проведення судово-медичної експертизи позивач витратив 5221 гривню 16 коп. Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..173 КпАП. Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2019 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..173 КпАП. Також, неправомірними діями відповідачів було завдано моральної шкоди позивачу, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку із побиттям і станом здоров`я у подальшому, і яку оцінює у 5000 грн.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від від 21 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

14 лютого 2020 року відповідачі надали відзив на позов, згідно якого просили в задоволенні позову відмовити, посилаюсь та те, що кримінальне провадження закрито, вина відповідачів у завданні ударів не доведена, також не доведено хто саме із відповідачів завдавав удари, тому позовні вимоги є необґрунтованими. Постанови про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності оскаржені.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської обласі від 18 лютого 2020 року зупинено провадження по справі до прийняття рішення по справх № 195/1593/19, № 195/1594/19.

11 березня 2020 року Позивачем надано відповідь на відзив, згідно якого вина відповідачів підтверджується постановами Томаківського районного суду Дніпропетровської області, які залишенні без змін Дніпровським апеляційним судом.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2020 року поновлено провадження по справі.

24 червня 2020 року позивач надав уточнену позовну заяву та уточнив прізвище відповідача.

25 лютого 2021 року відповідачі надали клопотання про зменшення суми витрат на правову допомогу.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Відповідачі та представник відповідачів у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що постановою про закриття кримінального провадження вини відповідачів не встановлено, в постановах про притягнення до адміністративної відповідальності не зазначено, що позивачу завдано тілесні ушкодження, а тому підстав для відшкодування шкоди не має. Удари наносились під час спільної сварки, ОСОБА_2 також були завдані тілесні ушкодження, також не встановлено хто саме наносив удари.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши у судовому засіданні свідків та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно копії постанови про закриття кримінального провадження від 16.01.2019 року, винесеної слідчим Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Оковитим В.В., 13 вересня 2018 року було внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 про те, що 17 серпня 2018 року близько 19 год.50 хв. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 завдали йому удари, в результаті яких ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Проте, оскільки формально в діях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, але не встановлено хто саме та які тілесні ушкодження спричинив, кримінальне провадження закрито та матеріали направлено для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року, ОСОБА_2 визнано винним та закрито провадження у зв`язку із збігом строку накладення адміністративного стягнення за ст.173 КпАП України. Згідно постанови суду 17 серпня 2018 року близько 19 год.45 хв. ОСОБА_2 знаходячись по АДРЕСА_1 вчинив сварку та завдав фізичного болю ОСОБА_1 та висловлювався нецензурною лайкою відносно ОСОБА_5 .

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2019 року, яка залишена без змін Постановою Дніпровського апеляційного суду від 3 березня 2020 року, ОСОБА_3 визнано винною та закрито провадження у зв`язку із збігом строку накладення адміністративного стягнення за ст.173 КпАП України. Згідно постанови суду 17 серпня 2018 року близько 19 год.45 хв. ОСОБА_3 знаходячись по АДРЕСА_1 вчинила сварку та завдавла фізичного болю ОСОБА_1 та висловлювалася нецензурною лайкою та завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно постанов суду встановлено факт завдання фізичного болю відповідачами ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що ОСОБА_1 чоловік її сестри, проживають на сусідніх вулицях, почула галас, на велосипеді приїхала на АДРЕСА_1 , били ОСОБА_1 , ОСОБА_4 камінем по голові, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 палками. Наступного дня ОСОБА_1 звернувся до лікарні, до теперішнього часу лікується.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що 17 серпня 2018 року почув крики на вулиці, вийшов та побачив ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , також вийшла його дружина, яку ОСОБА_2 вдарив, все знімав на мобільний телефон, який ОСОБА_4 розбила. Поки він збирав телефон, вони відійшли метрів на 20 від його будинку, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 наносили удари ОСОБА_1 , як завдавав удари ОСОБА_2 не бачив. Підійшов до них та відтягував ОСОБА_4 від ОСОБА_1 . Після чого ОСОБА_1 йшов з розбитою головою, в крові.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт неправомірної поведінки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , а показами свідків факт завдання відповідачами ударів.

До пояснень свідка ОСОБА_4 в частині того, що удари ОСОБА_1 відповідачі не наносили, суд відноситься критично, оскільки свідок донька відповідачів, стосовно неї вносились відомості до ЄРДР за даним фактом, її покази спростовуються показами свідків.

Як зазначає позивач та підтверджено амбулаторною карткою протиправними діями завдано матеріальних збитків, так як після побиття ОСОБА_9 потрапив на амбулаторне лікування, проходив обстеження.

Відповідно до виписки із амбулаторної картки ОСОБА_1 , він в період з 20.08.2018 року по 21.09.2018 року перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря ОСОБА_10 з діагнозом : закрита черепно-мозкова травма , СГМ. ОСОБА_1 призначено лікування: Л-лізін, натрію хлорид, вітамін С, армадин, бифрен, вінпоцетин, бетагіс. 21.08.2018 року звертався до лікаря травматолога, встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, забій, синці голови, верхніх кінцівок та спини.

Згідно з ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

На лікування, згідно призначених рекомендацій лікаря, ОСОБА_1 витратив 2715 гривень 84 коп. Крім того, проходив обстеження ООО «Імпульс» 215 гривень та 325 гривень, та судово-медичну експертизу 163 гривні 66 коп.

Враховуючи викладене вище, оскільки позивач проходив амбулаторне лікування внаслідок неправомірної поведінки відповідачів, що підтверджується матеріалами справи, а тому на користь відповідача мають бути стягнуті з відповідачів, солідарно, понесені витрати на лікування та обстеження.

Надані чеки аптек на суму 1801 гривня 83 коп. на придбання ліків, не обґрунтовують позовні вимоги, оскільки вони придбавалися без призначення лікарів, тому в частині стягнення зазначеної суми слід відмовити.

Також, як зазначає позивач, неправомірними діями відповідачів та протиправною поведінкою відповідачів, йому завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які призвели до негативних змін у її житті: переживаннями, тривогами, емоційною напругою та нервозністю.

Моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які зазнав у зв`язку із побиттям і станом здоров`я у подальшому, позивач оцінює у 5000 грн.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, а саме: глибину, тривалість душевних страждань, кількість часу та зусиль витрачених для вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права, фізичного болю та страждань, які зазнав позивач, тривалість процесу лікування, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позивачу підлягає відшкодуванню моральна шкода в розмірі 2000 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем надано договір про надання правової допомоги від 5 грудня 2019 року, укладений між адвокатом Шаповаловим О.Г. та ОСОБА_1 , квитанцію про сплату 10 грудня 2019 року 3000 гривень.

З опису робіт (наданих послуг) вбачається, що адвокат повинен виконати ряд робіт представляти інтереси ОСОБА_1 як цивільного позивача, вивчити матеріали по факту заподіяння тілесних ушкоджень, підготовка та подача позову, участь у судових засіданнях. Зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідачів, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, кількість судових засідань, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідачів на користь позивача 1500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави належить стягнути витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 80, 81, ч.1 ст. 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з відповідачів, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , солідарно, на користь позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3419 гривень 17 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 2000 гривень, понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 1500 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідачів, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 908 гривень 00 копійок, з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 травня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1

Суддя: Ю. А. Тананайська