Справа № 645/3477/21
Провадження № 2-з/645/69/21
У Х В А Л А

іменем України

07 червня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Шарка О.П.

при секретарі судових засідань Христенко А.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, третя особа Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання права на продовження приватизації квартири в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, третя особа Перша Харківська державна нотаріальна контора, в якому просить суд визнати за ним право на продовження квартири за адресою: АДРЕСА_1 на його ім`я в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з подальшою реєстрацією свого права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою судді від 7 червня 2021 року провадження у справі відкрито.

Представник позивача надала до суду з заявою про забезпечення позову в якій просить суд забезпечити позов шляхом встановлення заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 , шляхом заборони будь яким реєстраційним службам, державним реєстраторам, особам, які мають доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приймати будь які рішення і здійснювати будь які рішення і здійснювати будь які реєстраційні дії стосовно реєстрації/ перереєстрації права власності щодо нерухомого майна - відчуження квартири АДРЕСА_2 .

Суд, дослідивги надані матеріали справи, приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову , крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд може брати до уваги інтереси не тільки позивача, та й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм діючого законодавства призводить до висновку, що забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Саме лише посилання в клопотанні про забезпечення позову на потенційну можливість порушення прав позивача, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснень Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням підставності забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позову, можливості виконання судового рішення в разі задоволення позову і в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що вимога про забезпечення позову до задоволення не підлягає у зв`язку з її необґрунтованістю та неспівмірністю заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

На підставі вищевикладеного та керуючисьст.ст. 149-153, 353-354 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

У х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, третя особа Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання права на продовження приватизації квартири в порядку спадкування відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 15 днів з дня складання повного тексту. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали

Повний текст ухвали виготовлено 07 червня 2021 року.

Головуючий суддя: