Справа №461/7996/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Цюпака В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» (адреса: 79005, м.Львів, вул. М. Вороного, 2, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Броварського району НОКО Колейчика Володимира Вікторовича (адреса: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, 15 офіс 6) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Броварського району НОКО Колейчика Володимира Вікторовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що в вересні 2020 року від приватного виконавця Палігіна О.П. позивачу стало відомо про наявність виконавчого напису №7355 від 07.12.2019 року, виданого приватним нотаріусом Броварського району НОКО Колейчик В.В. про стягнення зі ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія "інвест хаус", боргу у розмірі 20804,58 грн.

Згідно виконавчого напису № 7355 від 07.12.2019 року, позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Броварського району НОКО Колейчик В.В. було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у сумі 20804,58 грн. з урахуванням:

*прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4466,12 грн;

*прострочена заборгованість за комісією-773,76 грн; -.

*прострочена заборгованість по несплаченим відсоькам за користування кредитом - 2408,76 грн.;

*строкова заборгованість за штрафами і пенями - 12355,94 грн.;

*за вчинення виконавчого напису - 800,00 грн.

Позивач зазначає, що виконавчий напис нотаріуса № 7355 від 07.12.2019 року було вчинено з грубим порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 30.09.2020 р. у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. /а.с.16-17/.

Ухвалою суду від 27.10.2020 р., від 24.11.2020 р. судове засідання відкладено. /а.с.21-22, 31-32/.

Ухвалою суду від 02.12.2020 р. вжито заходи забезпечення позову. /а.с.44-47/.

Ухвалою суду від 12.01.2021 р. судове засідання відкладено. /а.с.54-55/.

Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити.

Представник відповідача ТзОВ «ФК Інвест Хаус» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. 25.11.2020 р. від директора ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» С`єдіної Л.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника. Проти позову заперечує в повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позову. /а.с.29-30/. Відзив на позвону заяву до суду не надходив.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд встановив, що в вересні 2020 року від приватного виконавця Палігіна О.П. позивачу стало відомо про наявність виконавчого напису №7355 від 07.12.2019 року, виданого приватним нотаріусом Броварського району НОКО Колейчик В.В. про стягнення зі ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія "інвест хаус", боргу у розмірі 20804,58 грн.

Згідно виконавчого напису № 7355 від 07.12.2019 року, позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Броварського району НОКО Колейчик В.В. було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у сумі 20804,58 грн. з урахуванням:

*прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4466,12 грн;

*прострочена заборгованість за комісією-773,76 грн;

*прострочена заборгованість по несплаченим відсоькам за користування кредитом - 2408,76 грн.;

*строкова заборгованість за штрафами і пенями - 12355,94 грн.;

*за вчинення виконавчого напису - 800,00 грн.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 Вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат" (далі - Закон "Про нотаріат") нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема: Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти -1,3 Глави 16 розділу II Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчену стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків на погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як вбачається із змісту виконавчого напису нотаріуса №7355 від 07.12.2019 року, то в такому не зазначено на підставі чого відбувається стягнення боргу, лише міститься посилання на Кредитний договір №BLaЖГА00055513 від 25.07.2011 року без надання розрахунку суми заборгованості.

Проте, сама по собі Кредитний договір №BLaЖГА00055513 від 25.07.2011 не є

документом, який підтверджує безспірність заборгованості боржника перед стягувачем.

А зі змісту самого виконавчого напису неможливо встановити чи надався нотаріусу оригінал Кредитного договору №BLaЖГА00055513 від 25.07.2011. Розрахунок заборгованості за договором, наданий банком, не є документом, який підтверджує безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, а є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум.

Разом з тим, згідно п.2 Переліку дзкументів відповідач мав надати нотаріусу саме виписку з рахунка із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а не розрахунок заборгованості.

Усупереч затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червні 1999 року № 1172 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», для одержання виконавчого напису, банком не дохідні: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Пунктом 10 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» роз`яснено, що розрахунок заборгованості не є документом, який підтверджує безспірність вимог банку, належними дзоказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені заповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність (Закон № 996-XIV).

Таким чином, в порушення вимог п.3.5 п.3 Глави 16 розділу II Порядку приватний нотаріус Броварського району НОКО не перевірив чи додано на обгрунтування стягнення документи, зазначені Переліку документів, та вчинив виконавчий напис у порушення вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. У разі відсутності обов`язкових документів, передбачених у п.2 Переліку документів, приватний нотарісу Броварського району НОКО мав відмовити стягувачу у вчиненні виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до п. 3.1. пункту 3 глави 16 розділу II Порядку, ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи стверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, як така, що визначена імперативною нормою закону - стаття 88 Закону України «Про нотаріат». Вчиненні нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок Верховною Суд) України викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі № 6-887 цс 17).

Згідно виконавчого напису нотаріуса №7355 з позивача на користь відповідача стягнуто штрафних (відсоток від суми заборгованості).

Таким чином стягнення з позивача одночасно і пені, і штрафу є порушенням вимог статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином незаконність нарахування відсотків на залишок простроченої заборгованості по кредиту, не передбачені, невірний розрахунок відсотків на залишок поточної заборгованості по кредиту, застосування банком в односторонньому порядку підвищених відсотків, необгрунтоване визначення розміру заборгованості за тілом кредиту, одночасне нарахування банком і штрафу, і пені без відповідних розрахунків цих, свідчать, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною.

Виконавчим написом нотаріуса № 7355 здійснено стягнення заборгованості поза

строками трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Банком здійснено нарахування, пені з 28.05.2019 по 11.11.2019 року, разом із тим не становлено момент останньої сплати позивачем сум. А виконавчим написом нотаріуса стягнуто суму з порушенням річного строку позовної давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один застосовується, зокрема до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 3.1. пункту 3 глави 16 розділу II Порядку, ст. 88 Закону України нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи ... за умови, що з дня виникнення за вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Верховний суд України у постанові від 3 червня 2015 року по справі № 6-31 цс 15 та постанові від 30 вересня 2015 року по справі № 6-154 цс 15 прийшов наступного правового висновку: «У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.»

У порушення вимог п. 3.1, пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.88 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено додержання відповідачем строків позовної давності щодо кожного щомісячного платежу, відсотків, неустойки по кредитному договору. Тобто, поза спорюваним виконавчим написом заборгованість за кредитим договором була стягнута поза межами трирічного та річного строків позовної давності для вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією, пенею, штрафом.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суду не було надано пакет документів, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, а тому суд позбавлений можливості перевірити безспірність заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «ФК «Інвест Хаус» за кредитним договором №BLaЖГА00055513 від 25.07.2011 року. Відтак, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем суперечить вимогам статтей 87, 88 Закону України «Про виконавч провадження» щодо обов`язковості переліку певних документів та факту безспірності заборгованості, а тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності дост. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачена сума судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн.

Частиною 7 статті 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, у відповідності з вимогами ч.7 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді від 02.12.2020 р., продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили і можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 158, 223, 247, 259,263-265,268,280 ЦПК України, ст.ст.3,15,16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» (адреса: 79005, м. Львів, вул. М. Вороного, 2, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Броварського району НОКО Колейчика Володимира Вікторовича (адреса: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, 15 офіс 6) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7355, вчинений 07 грудня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» суми у розмірі 20804,58 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (адреса: 79005, м.Львів, вул. Миколи Вороного, 2, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді від 02.12.2020 р., діють протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Повний текст рішення складений 28 січня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В.Ф. Романюк