ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року

м. Харків

Справа № 643/17724/20

Провадження № 22-ц/818/3137/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з рогляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 ,

Боржник: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року у справі № 643/17724/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 12 лютого 2021 року ,-

в с т а н о в и в:

26.11.2020 року Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ у справі № 643/17724/20, про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину починаючи з 16.11.2020 року і до досягнення дітьми повноліття, а також 210 (двісті десять) гривень 20 копійок судового збору в дохід держави.

31.12.2020 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла заява від ОСОБА_3 про перегляд вищевказаного судового наказу за нововиявленими обставинами, в якій він просить:

- скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ, виданий Московським районним судом м. Харкова від 26.11.2020 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 за нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вже декілька років не працює, а починаючи з початку 2019 року з невідомих причин стала поводитися дуже дивно, почала зникати з дому на декілька ночей, а то і тижнів, зовсім не приймає участі у вихованні дітей, їх медичному забезпеченню та утриманні.

У зв`язку з тим, що вона почала витрачати на себе кошти, які їх родина витрачала на дітей та на сплату комунальних послуг, він був вимушений звернутися до Московського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 . Проте, ухвалою Московського районного суду м. Харкова 02.12.2020 у справі № 643/18431/20 відмовлено у видачі судового наказу на підставі того, що з доводів заяви про видачу судового наказу та матеріалів справи суд дійшов висновку щодо наявності спору про право, оскільки обидва батьки та діти зареєстровані разом за однією адресою та суд в межах розгляду заяви про видачу судового наказу позбавлений можливості встановити наявність саме у нього права на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу та відповідно, ухилення ОСОБА_1 , яка також проживає разом з дітьми, від виконання обов`язків щодо утримання останніх.

Крім того, боржник вказує на те, що стягувач вже двічі зверталася до суду із заявами про видачу судового наказу, і ухвалами Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2020 у справі № 643/13022/20 та від 04.11.2020 у справі № 643/16540/20 їй було відмовлено у видачі судового наказу з підстав, що унеможливлюють повторне звернення з такою заявою.

Також боржник зазначає, що проживаючи разом зі своїми дітьми та колишньою дружиною (стягувачем) він приймає активну участь у їх щоденному утриманні та матеріальному забезпеченні.

Вищевказані обставини заявник розцінює як нововиявлені в розумінні положень статті 423 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки під час розгляду заяви про видачу судового наказу, враховуючи особливий порядок розгляду таких заяв, вказані обставини не були предметом дослідження, ним не надавалася оцінка, тоді як вони впливають на висновки суду під час винесення судового наказу.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 26.11.2020 № 643/17724/20 про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами задоволено.

Скасовано судовий наказ № 643/17724/20, виданий 26.11.2020 року Московським районним судом м. Харкова за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовлено.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Судове рішення мотивовано тим, що факт наявності спору між сторонами щодо права на стягнення аліментів на утримання дітей існував на момент видачі судом наказу, а вказані обставини є істотними для вирішення питання про видачу судового наказу та не були відомі на час розгляду судом заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій вона просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 12.02.2021 та ухвалити нове рішення яким залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що обставини вказані у заяві ОСОБА_3 є нововиявленими. Зазначає, що ці обставини не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 423 ЦПК України, зокрема не є тими обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі стягувачу ОСОБА_1 на час розгляду справи.

З цього приводу пояснює суду, що факт реєстрації боржника, стягувача та спільних дітей був відомий суду на час видачі судового наказу, адже в матеріалах справи міститься довідка про склад сім`ї, надана стягувачем.

Зазначає, що боржник жодними доказами не підтвердив своє посилання на нібито участь у житті та утриманні дітей.

Заперечує щодо намагань боржника довести факт утримання дітей саме наявністю спільної реєстрації, вважає, що це не є підтвердженням утримання дітей та виконання свого батьківського обов`язку.

Вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про належність такого доказу, а також факт, що вказаним доказом підтверджуються нововиявлені обставини.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 , в якому він просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування відзиву посилається на той факт, що під час спільного проживання зі стягувачем та дітьми приймає активну участь у їх щоденному утриманні та вихованні, розвитку, та наполягає на тому, що зазначена обставина не була відома суду на момент видачі судового наказу та могла вплинути на юридичну оцінку обставин судом.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах

доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 26.11.2020 року Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ у справі № 643/17724/20, про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину починаючи з 16.11.2020 року і до досягнення дітьми повноліття, а також 210 (двісті десять) гривень 20 копійок судового збору в дохід держави.

31.12.2020 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла заява від ОСОБА_3 про перегляд вищевказаного судового наказу за нововиявленими обставинами. Зазначив, що у справі наявні нововиявлені обставини, які мають істотне значення, що судом не були встановлені при видачі судового наказу, а саме, що спільні діти та стягувач, проживає разом з ним у квартирі, що підтверджується довідкою про склад сім`ї.

Задовольняючи заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що вказані обставини є істотними для вирішення питання про видачу судового наказу і не були відомі на час розгляду судом заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з частиною восьмою статі 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може

бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта стаття 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як встановлено із матеріалів справи, наведені у заяві обставини, щодо спільного проживання, були відомі на час видачі судового наказу, адже довідка про склад сім`ї надавалась стягувачем до заяви про видачу судового наказу, зазначене в свою чергу свідчить про відсутність однієї з обов`язкових ознак нововиявлених обставин, а саме те, що ці обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

При цьому, колегія суддів враховує, також, і те, що ЦПК України не передбачає можливості скасування судового наказу про стягнення аліментів відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу. У випадку незгоди боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) (ч.7 ст.170 ЦПК України).

Разом з тим, в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені статтею 161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини першої статті 168 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки ці обставини були відомі на час розгляду справи, що не заперечується ним самим в заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами; вони не підлягають

дослідженню під час вирішення питання стягнення аліментів в порядку наказного провадження, а тому не можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З наведених мотивів, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, ухвалу суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

по с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 12 лютого 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту в порядку ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови

складено 08 червня 2021 року