Справа № 947/708/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

при секретарі Щербань А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму збитків у розмірі 15939,00 грн.; моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн.; суму грошових коштів в розмірі 955,82 грн., яка складається з суми трьох відсотків річних в розмірі 441,00 грн. та суми інфляційних витрат у розмірі 514,82 грн.; судові витрати.

Позов містить наступне обґрунтування. Під час розгляду цивільної справи № 520/17017/15-ц Київським районним судом м. Одеси за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. про визнання договору про надання споживчого кредиту та договору іпотеки недійсними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошових коштів, призначено ухвалою суду від 18.05.2017 року судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено дев`ять питань, проведення експертизи доручено судовому експерту Амеліній О.Ю. та направлено матеріали цивільної справи.

21.06.2017 року надійшло клопотання щодо оплати вартості експертизи, згідно рахунку № 131 від 19.06.2017 року. 23.06.2017 року ОСОБА_1 сплачено даний рахунок. 29.06.2017 року від експерта надійшло клопотання про надання додаткових документів. Оскільки банком не надавались тривалий час документи, судом доручено експерту провести експертизу за наявними матеріалами. 07.12.2017 року на виконання клопотання експерта було надано ряд документів. У зв`язку із поданням апеляційної скарги банком, справа була повернута з експертизи. Після апеляційного розгляду, 29.01.2018 року матеріали цивільної справи № 520/17017/15-ц були направлені експерту для продовження проведення експертизи.

В тексті позову зазначено посилання на вимоги Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 щодо строків проведення експертизи. Також зазначено, що більш розумний строк установлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який призначив експертизу, після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів. У разі відмови органу, який призначив експертизу, у погодження розумного строку проведення експертизи матеріали справи повертаються з пропозицією призначити експертизу іншим суб`єктам судово-експертної діяльності.

Позивач вважає, що дану експертизу необхідно було провести у межах 60 календарних днів, виходячи із складності роботи. 07.11.2018 року позивач звернувся до суду із проханням зробити запит експерту. В цей день судом направлено запит експерту.

09.11.2018 року позивач звернувся до Міністерства юстиції України з проханням надати роз`яснення. У відповідь надано листа, де зазначено про складність експертизи, а тому завершення її проведення планується у грудні 2018 року.

04.12.2018 року від експерта до суд надійшов лист експерта від 25.10.2018 року щодо узгодження строків проведення експертизи. У даному листі експерт зазначила, що у листі, який надсилався станом на 27.02.2018 року експертом був запропонований термін до кінця 2018 року, але у зв`язку із скоєнням нападу на експерта з побиттям 14.09.2018 року виконання експертизи ще триває, тому, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я експерт просила дозволу суду на завершення експертизи за ухвалою станом на 15.12.2018 року. Також було зазначено, що судово-економічну експертизу фактично виконано, зараз експерт здійснює арифметичні підрахунки за виконаними таблицями-розрахунками у відповідності з методикою проведення подібних експертиз. Зазначає, що жодної заяви від 27.02.2017 року не надходило від експерта.

21.01.2019 року позивач звернувся до суду з листом, просив витребувати матеріали справи від експерта та повернути сплачені ним кошти. Додатково позивач звернувся до Міністерства юстиції України. Надано відповідь, що судово-економічна експертиза буде виконана на початку березня 2019 року.

01.02.2019 року надійшла до суду заява від експерта щодо продовження строків здачі експертизи у зв`язку із проходженням експертом кваліфікаційного іспиту. Також було зазначено, що експертиза виконана у повному обсязі, і експерт зможе його передати із матеріалами справи наступного тижня.

04.02.2019 року Київський районний суд м. Одеси направив експерту лист з проханням повернути в найкоротший термін матеріали справи. 16.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суд із листом з проханням зробити запит експерту щодо стану виконання експертизи.

20.05.2019 року судом направлено запит Міністру юстиції України з проханням посприяти в поверненні матеріалів справи. В цей же день направлено лист експерту з вимогою негайно повернути матеріали цивільної справи до суду. Повторний лист направлено експерту в червні 2019 року.

27.06.2019 року від експерта надійшло клопотання щодо додаткової оплати судово-економічної експертизи. Зазначено, що експертиза потребувала значного часу для проведення дослідження та враховуючи вартість однієї експертогодини, й оплаті підлягає 37680,00 грн.

В тексті позовної зазви зазначено про непогодження позивача із такою оплатою, оскільки експерт раніше повідомляла про готовність експертизи, потім зазначила про додаткові години. 04.07.2019 року до суду було повернуто матеріали цивільної справи без експертизи. Зазначено в позові, що експерт надавала недостовірну інформацію, затягувала проведення судово-економічної експертизи, а можливо її не проводила.

16.07.2019 року позивач звернувся до Міністерства юстиції України з листом щодо надання роз`яснень. Отримав відповідь, що оплата послуг експертів здійснюється на договірних засадах, якщо вони не є працівниками науково-дослідницьких установ.

Зазначає, що відсутні законодавчо встановлені підстави, які б передбачали можливість експерта вже після того, як буде проведена експертиза встановлювати нову вартість. Експерт свої обов`язки не виконала, не надала до суду висновок. Позивач звертався із скаргою до Міністерства Юстиції України на дії експерта.

Позивач вважає, що за своєю правовою природою спірні правовідносини з експертом є аналогічними правовідносинам у сфері договірних правовідносин, а тому для відшкодування шкоди підлягають застосуванню норми матеріального права, якими врегульовано відшкодування збитків саме в сфері договірних правовідносин за аналогією норми права в зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання, хоча таке зобов`язання і виконувалося на підставі судового рішення. Тому витрати позивача на експертизу є збитками в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України.

Таким чином позивачу завдана матеріальна шкода в розмірі 15939,00 грн., які були сплачені на рахунковий рахунок відповідача.

В результаті невиконання взятих на себе зобов`язань, відповідачем нанесено моральну шкоду позивачу, оскільки дії відповідача призвели до порушення активної та нормальної життєдіяльності, значно погіршили психологічний стан позивача та негативно вплинули на його сімейне благополуччя, у зв`язку із чим він перебуває у постійному стресі. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 15000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 610, ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Загальна сума трьох відсотків річних складає 441,00 грн., сума інфляційних витрат за період з 10.02.2019 року по 13.01.2020 року 514,82 грн.

Відповідач надала суду відзив, в якому не погоджується із позовною заявою та просить відмовити в її задоволенні. Заперечення відповідача зводяться до наступного: судова експертиза проводилась на підставі ухвали суду, справа поверталась суду на його запит, потім надавалось клопотання про надання додаткових документів, крім даної експертизи в провадженні експерта у 2018 році перебувало ще шість експертиз, в тому числі по чотирьом кримінальним справам. Крім того, судовий експерт хворіла, проходила перекваліфікацію, що також впливало на термін проведення експертизи. У 2019 році - перебувало на виконанні сім експертиз, в тому числі справа понад 160 томів. Направлення клопотань до суду про надання додаткових документів, клопотань про оплату за проведення експертизи, свідчить про виконання обов`язку по проведенню експертизи. На клопотання про оплату рахунку № 131 від 24.06.2019 року на суму 37680,00 грн. та повторне клопотання про збільшення оплати за виконану роботу в листі від 02.07.2019 року суд відповіді не надав. Тому експертиза не надана. Позов вважає безпідставним.

В судовому засіданні позивач, його представник адвокат Попова О.А. підтримали позовні вимоги з підстав в них зазначених, просили позов задовольнити. Представник позивача адвокат Попова О.А. зазначила, що відносини між сторонами мають договірну основу, крім того, у відповіді Міністерства юстиції України також про це зазначено.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача адвокат Сікоза В.О. позовні вимоги не визнали, підтримали відзив, просили відмовити в задоволенні позову.

Відповідач пояснила, що призначена судом експертиза складна, строки її проведення погоджувала шляхом листування із судом, заперечень щодо строків не надходило. Отримавши цивільну справу із ухвалою суду, вона направила клопотання про оплату експертизи, відповідно до рахунку, який є попереднім, оскільки без оплати неможливо розпочати її проведення. Строки виконання експертизи пов`язані з її складністю, із завантаженням експерта, із станом здоров`я внаслідок нападу, із проходженням кваліфікаційного іспиту. Крім того ставилось клопотання про надання додаткових документів. Після проведення всіх робіт, вартість за проведення експертизи збільшилась, яку позивач не оплатив, тому надати висновок неможливо.

Представник відповідача адвокат Сікоза В.О. зазначив, що питання щодо проведення експертизи повинні вирішуватись судом, який призначав експертизу при розгляді цивільної справи по суті.

Заслухавши сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси із даним позовом 15.01.2020 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.01.2020 року направлено матеріали справи за підсудністю до Херсонського міського суду Херсонської області.

19.03.2020 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області залишено позовну заяву без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

09.09.2020 року Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Згідно із ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності із положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними (ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/17017/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. про визнання договору про надання споживчого кредити та договору іпотеки недійсними, зобов`язати вчинити певні дії, стягнення грошових коштів, що вбачається з відомостей офіційного порталу «Судова влада» та ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2017 року призначено у цивільній справі № 520/17017/15-ц судову економічну експертизу. Поставлено на вирішення експертизи дев`ять питань. Проведення експертизи доручено судовому експерту Амеліній О.Ю.

21.06.2017 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання експерта про оплату вартості експертизи відповідно до рахунку № 131. У рахунку № 131 від 19.06.2017 року зазначено вартість у розмірі 15939,00 грн., кількість годин 161, ціна за 1 експерто-годину -99,00 грн., відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 229/5 від 31.01.2017 року, діючого станом на дату складання клопотання.

Відповідно до виписки по особовому рахунку, ОСОБА_1 сплатив 15939,00 грн. по рахунку 23.06.2017 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2017 року призначено у цивільній справі № 520/17017/15-ц судову економічну експертизу, посилаючись на те, що 29.06.2017 року на адресу суду повернуті матеріали справи для розгляду клопотання експерта про надання додаткових матеріалів. Позивач у справі, враховуючи, що банком не надано відповідні документи, просив призначити судову економічну експертизу з тих же підстав, що і 18.05.2017 року, але за наявними в матеріалах справи документами. Поставлено на вирішення експертизи дев`ять питань. Проведення експертизи доручено судовому експерту Амеліній О.Ю.

Таким чином встановлено, що Київським районним судом м. Одеси у цивільній справі № 520/17017/15-ц призначалась судова економічна експертиза двічі.

08.12.2017 року супровідним листом Київський районний суд м. Одеси на ім`я експерта направив копії документів на 102 аркушах для проведення експертизи на виконання клопотання експерта.

29.01.2018 року на ім`я експерта ОСОБА_2 направлено копію ухвали від 16.11.2017 року та матеріали цивільної справи № 520/17017/15-ц.

07.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із зверненням з проханням зробити запит експерту з вимогою передати результати експертизи до суду.

У листі від 07.11.2018 року Київським районним судом м. Одеси на ім`я експерта ОСОБА_2 зазначено прохання повідомити про стан проведення експертизи по зазначеній справі, у разі закінчення проведення експертизи, прохання надати до суду експертний висновок.

Доказів отримання даного листа відповідачем суду не надано.

На звернення позивача від 09.11.2018 року Міністерством юстиції України 10.12.2018 року надано відповідь із роз`ясненням строків проведення експертиз, виходячи із вимог п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5. Також роз`яснено, що повернення судовим експертом матеріалів справи можливе лише за наявності відповідного процесуального документа (ухвали суду).

У листі Міністерства юстиції України від 27.12.2018 року зазначено, що призначена судом експертиза є складною. Також вказано, що до Київського районного суду направлено лист від 27.02.2018 року про погодження термінів проведення експертизи у термін понад 90 календарних днів. Заперечень від суду не надходило. Повідомлення, що завершення проведення експертизи планується експертом в грудні поточного року. Крім того звернута увага, що листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, а мають лише інформаційний характер.

04.12.2018 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов лист експерта Амеліної О.Ю., де зазначено, що судово-економічну експертизу практично виконано, здійснюються арифметичні підрахунки за виконаними таблицями-розрахунками у відповідності з методикою проведення подібних експертиз. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я просить дозволу на завершення судово-економічної експертизи станом на 15.12.2018 року. При відсутності відповіді щодо узгодження строків, буде вважати, що строк погоджено.

Київський районний суд м. Одеси надав позивачу відповідь від 15.01.2019 року, в якій зазначив, що лист експерта від 27.02.2017 року про погодження термінів проведення експертизи, при перевірці поштової кореспонденції по цивільній справі № 520/17017/15-ц, матеріали якої в свою чергу відсутні в наявності у суду, було встановлено, що не надходила така заява.

21.01.2019 року відповідач подав до Київського районного суду м. Одеси звернення, в якому просить припинити виконання експертизи та повернути кошти, витребувати матеріали справи.

На звернення ОСОБА_1 від 29.01.2019 року Міністерством юстиції України 01.03.2019 року надано відповідь, де зазначено, що обмеження строків проведення судових експертиз, визначених пунктом 1.13 Інструкції, є недоцільним, оскільки вони встановлені з урахуванням ситуації в країні, наявністю значної кількості резонансних справ у провадженні правоохоронних органів та суду, в яких призначені судові експертизи, а також складністю їх проведення. Також зазначено, що у експерта ОСОБА_2 витребувано пояснення, з якого вбачається, що судово-економічна експертиза буде виконана на початку березня 2019 року.

01.02.2019 року Київським районним судом м. Одеси отримано лист експерта Амеліної О.Ю., де зазначено, що висновок експертизи виконаний в повному обсязі й на наступному тижні експерт зможе його надати. Також зазначено про необхідність отримання свідоцтва після складання іспиту.

У листі Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2019 року на ім`я експерта ОСОБА_2 зазначено про необхідність повернення у найкоротший термін цивільної справи № 520/17017/15 до суду.

Доказів отримання відповідачем даного листа суду не надано.

З листа від 20.05.2019 року вбачається, що Київський районний суд м. Одеси звернувся до Міністра юстиції України, начальника Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з проханням посприяти у поверненні судовим експертом ОСОБА_2 матеріалів цивільної справи.

У листах Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2019 року, від червня 2019 року на ім`я експерта ОСОБА_2 зазначено про необхідність негайного повернення матеріалів цивільної справи № 520/17017/15 до суду.

Доказів отримання відповідачем даних листів суду не надано.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала факт отримання листів Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2019 року, 20.05.2019 року, червня 2019 року.

16.01.2018 року на запит суду судовий експерт ОСОБА_2 направила на адресу суду матеріали справи № 520/17017/15-ц, що вбачається з супровідного листа.

29.01.2018 року Київським районним судом м. Одеси справа № 520/17017/15-ц була направлена експерту для проведення експертизи.

У клопотанні від 02.07.2019 року на адресу Київського районного суду м. Одеси, судовий експерт просить вирішити питання щодо виконання клопотання експерта з оплати судової-економічної експертизи, згідно рахунку № 131 від 24.06.2019 року. Також повідомлено, що судова експертиза буде направлена після виконання клопотання експерта. Надано докази на підтвердження поштового відправлення даного листа.

Крім того до відзиву долучено копії процесуальних документів про призначення експертиз, на підтвердження навантаження експерта.

27.06.2019 року Київським районним судом м. Одеси отримано клопотання експерта ОСОБА_2 щодо додаткової оплати судово-економічної експертизи, із роз`яснення в чому полягала складність її проведення, відповідно до рахунку №131 від 24.06.2019 року у відповідності до Наказу Міністерства юстиції України № 607/5 від 28.02.2019 року. У рахунку від 24.06.2019 року № 131 зазначено вартість експертизи 37680,00 грн., кількість годин 240, ціна за 1 експерто-годину 157,00 грн.

Міністерством юстиції України надано відповідь на звернення позивача від 16.07.2019 року, де вказано, що погодження строків проведення експертизи за «мовчазною» згодою Інструкцією не передбачено. Також зазначено, щодо оплати судової експертизи судовими експертами, які не є працівниками науково-дослідних установ судових експертиз, повідомляють, що оплата послуг таких експертів здійснюється на договірних засадах. Крім того звернута увага, що листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, а мають лише інформаційний характер.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно із ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Так встановлено, що судово-експертна діяльність особливий вид діяльності, пов`язаний з організацією та проведенням судових експертиз, експертних досліджень (надання висновків поза межами судочинства), спрямованих на забезпечення судово-слідчих органів, юридичних та фізичних осіб незалежними, кваліфікованими та об`єктивними висновками

Судова економічна експертиза це процесуальна дія, спрямована на отримання доказів шляхом проведення судовим експертом на основі його спеціальних знань з бухгалтерського обліку, оподаткування та фінансів дослідження об`єктів (первинних документів, облікових регістрів і звітності), які містять інформацію про фактичні дані та обставини справи, що перебуває у провадженні.

Судовий експерт є самостійним учасником процесу, втручання в проведення експертизи та будь-який вплив на нього забороняється. Він надає висновок, ґрунтуючись на результатах проведених досліджень. При цьому експерт є самостійним у виборі методів, засобів і способів дослідження. Перешкоджання законній діяльності судового експерта є неприпустимими й тягне за собою відповідальність.

Беручи до уваги, що у справі № 520/17017/15-ц призначено проведення судово-економічної експертизи на підставі судового рішення, а не за замовленням учасника справи на підставі договору, укладеного із суб`єктом експертної діяльності, то підстав вважати, що між ОСОБА_1 та судовим експертом ОСОБА_2 існують договірні відносини щодо проведення судової експертизи не має.

Таким чином твердження позивача щодо наявності між ним та судовим експертом ОСОБА_2 договірних відносин щодо проведення судової експертизи є необґрунтованими.

Посилання позивача на відповіді Міністерства юстиції України, як на доказ наявності договірних відносин між ним та експертом є безпідставними, оскільки відповіді на звернення не є нормативними документами.

У відповіді на скаргу позивача щодо дій експерта ОСОБА_2 . Міністерством юстиції України 19.02.2020 року надано відповідь. В якій зазначено, що висновок експертом складено, до суду не надсилався у зв`язку із відсутністю повної оплати. Також повідомлено, що відсутні підстави для проведення позапланової перевірки діяльності судового експерта ОСОБА_2 . Роз`яснено, що у разі незгоди з оплатою роботи експерта заявник може звернутися до суб`єкта оціночної діяльності.

Механізм здійснення контролю за вказаними судовими експертами визначено Інструкцією про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 12 грудня 2011 року № 3505/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 07 вересня 2015 року № 1659/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року за № 1431/20169 (далі Інструкція про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами).

Безпосередній зміст контролю за організацією діяльності судових експертів полягає у проведенні Міністерством юстиції та його міжрегіональними територіальними органами перевірок дотримання судовими експертами вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та методик проведення судових експертиз.

Відповідно до Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, проведення перевірок здійснюється Мін`юстом та міжрегіональними територіальними органами із залученням фахівців науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України.

Міжрегіональні територіальні органи здійснюють наступні види перевірок:

планова перевірка діяльності судового експерта;

позапланова контрольна перевірка діяльності судового експерта;

перевірка відповідності робочого місця.

Водночас, Міністерство юстиції України здійснює перевірку діяльності судового експерта за обґрунтованими зверненнями юридичних і фізичних осіб, в яких викладено обставини, що свідчать про конкретні порушення судовим експертом вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та/або методик проведення судових експертиз.

Враховуючи, що Міністерством юстиції України у листі від 19.02.2020 року зазначено, що відсутні підстави для організації проведення позапланової перевірки діяльності судового експерта ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами не доведено наявність в діях експерта порушень законодавства під час проведення судової економічної експертизи у цивільній справі № 520/17017/15-ц.

Згідно із ч. 7 ст. 72 ЦПК України експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду.

Доказів наявності домовленості (договору) щодо оплати експертизи між позивачем та відповідачем суду не надано. Також не надано доказів звернення позивача до експерта з заявами про врегулювання оплати проведення експертизи.

Крім того, на думку суду, сплачуючи перший рахунок по проведенню судової економічної експертизи № 131 від 19.06.2017 року ОСОБА_1 погодився із нарахуванням оплати експерта на підстав Наказу Міністерства юстиції № 229/5 від 31.01.2017 року. При визначенні остаточної вартості за проведену експертизу у за рахунком № 131 від 24.06.2019 року, експерт керувався діючим Наказом Міністерства юстиції України № 607/5 від 27.02.2019 року.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних із розглядом справи належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно із ч. 3 ст. 135 ЦПК України у разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення судових витрат або несплати у визначений судом строк відповідних сум авансом суд вправі відхилити клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів та ухвалити рішення на підставі інших поданих учасниками справи доказів або скасувати раніше постановлену ухвалу про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування доказів або огляд доказів за їх місцезнаходженням.

Процесуальних документів про скасування Київським районним судом м. Одеси ухвали про призначення експертизи в матеріалах справи № 947/708/20 - не має.

У відповідності із ч. 5 ст. 139 ЦПК України, у випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно такої сторони в межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно із ч. 7 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно із ч. 8 ст. 139 ЦПК України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

На підставі наведеного встановлено, що відповідач у справі на підставі ухвали суду проводила судову-економічну експертизу. За результатами розгляду скарги позивача на її дії, Міністерством юстиції України встановлено, що відсутні підстави для призначення перевірки, що дає підстави визначитись про відсутність порушень в діях експерта при проведенні судово-економічної експертизи у цивільній справі № 520/17017/15-ц. Проведення експертизи в межах цивільної справи є процесуальною дією, яка відбувається на підставі відповідного судового рішення, а не на підставі договору або особистого звернення позивача із заявою до експерта. Таким чином, суд вважає, що твердження позивача про наявність договірних відносин з експертом є необґрунтованим.

Також суд дійшов висновку, на підставі вище зазначеного, що позивачем та його представником адвокатом Поповою О.А. не доведено, що клопотання про додаткову оплату експертизи та збільшення вартості за оплату послуг експерта, суперечить нормам діючого законодавства України.

Належних та допустимих доказів на підтвердження тверджень позивача, що експерт надавала недостовірну інформацію, затягувала проведення судово-економічної експертизи, а можливо її не проводила, які зазначені в позовній заяві суду не надано.

З долучених до матеріалів справи письмових доказів, суд погоджується з твердженням відповідача про наявність сильного навантаження під час проведення судової експертизи протягом 20118, 2019 року та наявністю інших обставин, а саме: перекваліфікація, витребування справи судом, хвороба експерта (листок непрацездатності №902131), не оплата послуг експерта, що вплинуло на термін проведення експертизи.

Так, встановлено, що судовим експертом ОСОБА_2 проведено судово-економічну експертизу у цивільній справі № 520/17017/15-ц, позивачем ОСОБА_1 не сплачено рахунок № НОМЕР_2 повністю за послуги експерта щодо проведення експертизи, що він повинен був здійснити як сторона судового процесу, і як наслідок, експерт ОСОБА_2 була позбавлена можливості надати Київському районному суду м. Одеси висновок експертизи.

У відповідності із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Належних та допустимих доказів на підтвердження порушення цивільного права діями відповідача ОСОБА_2 і як наслідок завдання збитків позивачу, стороною позивача суду не надано.

Суд доходить висновку, що питання щодо проведення експертизи, враховуючи, що її призначення та проведення є процесуальною дією, повинні були бути вирішені під час розгляду цивільної справи № 520/17017/15-ц.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення збитків у розмірі 15939,00 грн., з підстав звернення до суду є необґрунтованими та не доведеними належними та допустимими доказами вони задоволенню не підлягають. Інші позовні вимоги (про стягнення моральної шкоди, трьох відсотків річних, суми інфляційних витрат) є похідними від позовних вимог про стягнення збитків, тому також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення (враховуючи кількість робочих днів, не враховуючі вихідні дні) складено 08.06.2021 року.

СуддяІ. Ю. Зуб