Єдиний унікальний номер 219/4339/20
Номер провадження 22-ц/804/545/21

У Х В А Л А
про відкриття апеляційного провадження
27 січня 2021 року м. Бахмут
Донецький апеляційний суд у складі судді-доповідача Мальованого Ю.М., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2020 року у справі № 219/4339/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «ВІСТЕК» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу (суддя першої інстанції Шевченко Л.В.), -
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2020 року частково задоволені позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «ВІСТЕК» (далі - ПрАТ «ВІСТЕК») до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ВІСТЕК» шкоду заподіяну внаслідок незаконного звільнення ОСОБА_2 за наказом № 115 від 08 листопада 2017 року у розмірі 422 748 грн. 73 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

30 грудня 2020 року відповідачем ОСОБА_1 на вказане судове рішення, в межах строку на апеляційне оскарження, подано апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду 05 січня 2021 року.

Частиною 1 ст. 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга за своєю формою та змістом відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Відповідно п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення справляється судовий збір.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 вказаного Закону. На підтвердження сплати судового збору надається документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до п/п 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позивачем ПрАТ «ВІСТЕК» позовну заяву з вимогами майнового характеру подано до Артемівського міськрайонного суду Донецької області у травні 2020 року. Позовні вимоги ПрАТ «ВІСТЕК» судом задоволені частково у розмірі 422 748 грн. 73 коп. Відповідачем оскаржується рішення суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно ч. 4 ст.6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Згідно ч. 1, п/п 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 11,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 прожиткового мінімуму, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 14 листопада 2019 року № 294-IХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлено у розмірі 2 102 гривні.

Тобто, за подання позовної заяви з позовними вимогами майнового характеру з ціною позову 422 748 грн. 73 коп. сплаті підлягає судовий збір у розмірі 6 341 грн. 23 коп. (422 748,73 х 1,5%, але не менше 2 102).

Враховуючи зазначене, за подання апеляційної скарги на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2020 року відповідачем ОСОБА_1 підлягає сплаті судовий збір у розмірі 9 511 грн. 86 коп. (6,341,23 х 150%).

Відповідачем судовий збір у зазначеному розмірі не сплачено.

Посилаючись на майновий стан, в апеляційній скарзі відповідач просить звільнити його від сплати судового збору. При цьому зазначає, що сума судового збору за подання апеляційної скарги майже 10 000 грн. для нього на даний час є занадто великою, так як він був звільнений з посади керівника ПрАТ «ВІСТЕК» 30 липня 2019 року з причиною звільнення «…винні дії керівника, внаслідок чого заробітна плата виплачувалася несвоєчасно, згідно пункту 1-1 частини 1 статті 41 КЗпП України». Ним був поданий до суду позов про поновлення на роботі, який до теперішнього часу більше року не розглянутий. У зв`язку з цим він не має можливості знайти роботу та не має джерела доходів. На думку заявника тяжке матеріальне становище, відсутність грошових коштів не може позбавити його права на звернення до суду з апеляційною скаргою.

Вирішуючи заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору виходжу з наступного.

Однією з основних засад судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного перегляду справи.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з практикою ЄСПЛ у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» від 20 лютого 2014 року).

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» від 26 липня 2011 року, «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення від його сплати є майновий стан сторони у справі (тобто як позивача, так і відповідача).

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Звертаючись до апеляційного суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, заявник на підтвердження свого скрутного майнового стану надав письмові докази, зокрема копію довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, відповідно якої за 1-3 квартал 2020 року ОСОБА_1 доходів не має, та копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , згідно записів в якій ОСОБА_1 30 липня 2019 року звільнений з посади генерального директора ПрАТ «ВІСТЕК» за п. 1-1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Дотримуючись принципу цивільного судочинства щодо забезпечення права на апеляційний перегляд справи, вважаю, що клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги підлягає частковому задоволенню.

На час вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження будь-яких інших заяв чи клопотань від відповідача до апеляційного суду не надійшло.

Керуючись ст. ст.359 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задовольнити частково.

Відповідачу ОСОБА_1 відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2020 року до ухвалення судового рішення у справі.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2020 року у справі № 219/4339/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «ВІСТЕК» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження направити всім учасникам справи.

Копію апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 направити позивачу Приватному акціонерному товариству «Машинобудівний завод «ВІСТЕК», надати йому строк для подання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 10 лютого 2021 року.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частин 3, 4 статті 360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суддя Донецького апеляційного суду Ю.М. Мальований