Справа № 522/9157/20
Провадження № 2/522/2697/21
28 січня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Донцова Д.Ю.,
при секретарі судового засідання - Смоковій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини,-
До Приморського районного суду м. Одеси 05.06.2020 року звернулась позивачка ОСОБА_1 з позовною заявою до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 не менш як п`ять років до відкриття спадщини, а саме з грудня 2001 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . З 1992 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали тісні дружні стосунки, з 2001 року після того, як ОСОБА_1 удочерила дитину, останні почали проживати разом однією сім`єю в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Проживаючи в одному приміщенні, витрати спрямовані на забезпечення життєдіяльності, включаючи витрати на харчування, одяг, ліки,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 несли спільно. Під час спільного проживання ОСОБА_2 несла на собі частину хатніх обов`язків, готувала їжу, проводила час із дитиною ОСОБА_1 . За час хвороби ОСОБА_2 позивачка несла витрати на лікування та доглядала за ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_2 позивачка сплатила витрати на поховання.
13.04.2020 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. відкрито та зареєстровано в спадковому реєстрі спадкову справу №65753653 до майна померлої ОСОБА_2
13.04.2020 року ОСОБА_1 отримала від приватного нотаріуса роз`яснення, що для підтвердження належності до четвертої черги спадкоємців за законом ОСОБА_1 необхідно встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 не менш як п`ять років до відкриття спадщини.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2020 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання 02.07.2020 року сторони не з`явились про час, день та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, розгляд справи відкладено на 22.09.2020 року.
У судове засідання 22.09.2020 року з`явився представник позивача, інші сторони у судове засідання не з`явились про час, день та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, розгляд справи відкладено на 09.12.2020 року.
У судове засідання 09.12.2020 року з`явився представник позивача та свідок ОСОБА_3 , інші сторони у судове засідання не з`явились про час, день та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у судовому засідання оголошено перерву до 27.01.2021 року.
У судове засідання 27.01.2021 року з`явився представник позивача та свідок ОСОБА_4 інші сторони у судове засідання не з`явились про час, день та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у судовому засідання оголошено перерву до 28.01.2021 року
У судове засідання 28.01.2021 року сторони не з`явились, позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 28.01.2021 року.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши докази, що є наявними у матеріалах справи, заслухавши думки представників сторін, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) серії НОМЕР_1 , актовий запис №3234 від 26.03.2020 року.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно померлої. ОСОБА_2 заповіт складений не був, порядок спадкування за законом не змінювався, спадкоємці першої черги після смерті спадкодавця відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи №65753653 до майна померлої ОСОБА_2 .
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 , позивач по справі, вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги до майна померлої ОСОБА_2 , 13 квітня 2020 року звернулась до приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. із заявою про прийняття спадщини №82, на підставі якої заведено спадкову справу №65753653 та запропоновано надати документи, які підтверджують право на спадкування.
Факт про встановлення якого просить позивачка має для нєї юридичне значення, оскільки дає право на спадкування після смерті ОСОБА_2 .
Згідно копії спадкової справи №65753653 до майна померлої ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернулась лише ОСОБА_1 як особа, яка вважає, що більше п`яти років проживала однією сім`єю із померлою ОСОБА_2 .
Інших спадкоємців за законом та/або за заповітом після смерті ОСОБА_2 матеріали спадкової справи не містять та судом не встановлено.
Так, факт проживання позивачки в період з грудня 2001 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 однією сім`єю підтвердили допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
У судовому засіданні у якості свідка була допитана ОСОБА_3 , яка зазначила що знайома з ОСОБА_1 приблизно 20 років та повідомила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно проживали разом однією сім`єю за адресою:
АДРЕСА_1 , а в літку в дачному будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
У судовому засіданні у якості свідка була допитана ОСОБА_4 , яка зазначила що працює разом із ОСОБА_1 приблизно 27 років, ОСОБА_2 знала також 27 років. Повідомила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дружили з 1993 року, а з 2001 року почали проживати разом, коли ОСОБА_1 удочерила дитину віком 5 місяців ОСОБА_2 переїхала до неї. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом проживали приблизно 19 років, вели спільне господарство, разом купували речі, меблі, ростили дитину, були дружні як сестри. Похованням ОСОБА_2 займалась ОСОБА_1 .
З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються, узгоджуються та не суперечать іншим зібраним доказам у справі.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частинами 1 та 2 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.
За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за N 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року (справа N 484/747/17) встановлено, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:
а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;
б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.99 р. за N 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
В судовому засіданні встановлено, що позивачка проживала з померлою
ОСОБА_2 однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільний бюджет, вказані факти також підтверджуються поясненнями у судовому засіданні свідків.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Після смерті ОСОБА_2 позивачка займалася організацією поховання, що також підтверджується показаннями свідків та договором-замовленням на організацію та проведення поховання №035432 від 01.04.2020 року, договором-замовленням на організацію та проведення поховання №058553 від 27.03.2020 року, дозволом на кремацію, довідкою на одержання та підпоховання праху №1317 від 27.03.20 року.
Зважаючи на викладене, та оцінюючи надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 не менш як п`ять років до відкриття спадщини, а саме з грудня 2001 року до 25 березня 2020 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з нормами ст. 1264 ЦК України передбачено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 1223, 1261, 1268, 1270, 1272,1274 ЦК України ст. ст. 4,7,12,13,80,82,245,246,258- 273,354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини - задовольнити.
Встановити факт того, що ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 проживала однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з грудня 2001 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення складено 28.01.2021 р.
Суддя Донцов Д.Ю