Справа № 459/2976/20
Провадження № 2/459/203/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.,

з участю секретаря судового засідання Піскляк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Червоноградського міського відділу ДВС Західного МУ МЮ (м.Львів) про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в :

21.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Червоноградського міського відділу ДВС Західного МУ МЮ (м.Львів), яким просить скасувати арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Кравець Н.В. №465-11 від 14.04.2009 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №8793286 від 11.06.2009 року; стягнути з Червоноградського міського відділу ДВС Західного МУ МЮ (м.Львів) на його корить суму сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн. Свої вимоги мотивує тим, що являється власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 11.04.2001 року. Однак, у 2020 році йому стало відомо про існування арешту, накладеного на квартиру постановою державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Кравець Н.В. №465-11, в межах виконавчого провадження, боржником по якому є колишня власниця квартири ОСОБА_2 , хоча відчуження нею квартири відбулось ще 01.11.1996 року ОСОБА_3 , яка в подальшому, вже 11.04.2001 року, продала квартиру позивачу. Вважає, що на належне йому майно безпідставно накладено арешт, так як на момент винесення державним виконавцем Червоноградського відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Кравець Н.В. постанови №465-11 від 14.04.2009 року, ОСОБА_2 вже не була власником квартири, а позивач являвся одноосібним власником такої вже більше восьми років.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі.

17.11.2020 року надійшов відзив проти позову начальника Червоноградського міського відділу ДВС Західного МУ МЮ (м.Львів) від 12.11.2020 року, у якому останній зазначив, що на виконанні у Червоноградському міському відділі ДВС Західного МУ МЮ (м.Львів) перебували виконавчі провадженнях АСВП №9851375, 12027960, 12028137, в межах яких було накладено обтяження № 8356666 від 11.06.2009 року. 01.10.2008 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 14.04.2009 року постанову про арешт майна боржника. 28.05.2009 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону до 05.10.2016 року), виконавчий документ повернутий стягувачу. Вказує, що станом на 12.11.2020 року на депозитний рахунок Червоноградського міського відділу ДВС Західного МУ МЮ (м.Львів) не надходили кошти в користь погашення заборгованості по цих виконавчих провадженнях, а тому арешт може бути знятий лише за рішенням суду.

У підготовчому судовому засіданні 27.11.2020 року витребувано від Червоноградського міського відділу ДВС Західного МУ МЮ (м.Львів) інформацію про боржника у виконавчих провадженнях АСВП №9851375, 12027960, 12028137, в межах яких 11.06.2009 року було накладено обтяження №8356666, в зв`язку із чим оголошено перерву до 13.01.2021 року.

Ухвалою від 13.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 25.01.2021 року.

25.01.2021 року учасники в судове засідання не з`явилися.

Позивач подав письмову заяву від 25.01.2021 року (вх.№1200 від 25.01.2021 року) про розгляд справи у його відсутності та повне підтримання позовних вимог.

Представник відповідача про час та місце слухання справи, був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не подав.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 11.04.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області Солотвою С.П., зареєстрованого в реєстрі за №828, ОСОБА_3 продала , а ОСОБА_1 купив, належну їй на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_2 (а.с.16).

Згідно реєстраційного посвідчення на квартиру, виданого 11.04.2001 року Червоноградським бюро технічної інвентаризації, квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу 11.04.2001 року за реєстром №828 (а.с.15).

В зв`язку зі зміною площі квартири, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 повторно проведено 12.01.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 12.01.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №32111108 від 12.01.2015 року (а.с.13,14).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 15.09.2020 року №224086694, Червоноградським міським управлінням юстиції в Львівській області, винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 та заборону на його відчуження, серія та номер 465-11 від 14.04.2009 року на підставі якої внесено відомості в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8793286 від 11.06.2009 року, номер запису обтяження № 8356666 (а.с.8).

Виконавчі провадження №12028137, 12027960, 9851375, які перебували в ДВС Червоноградського МУЮ, завершено відповідно ВП №12028137, 12027960 01.09.2009 року, а ВП № 9851375 28.05.2009 року (підстава відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с.35-38).

Згідно п.1.5 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.98 N 121 (в редакції станом на момент придбання позивачем квартири) державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації.

П.п."в" п.1.9 цієї Інструкції до об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться: квартири багатоквартирних будинків.

Згідно із положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні ним права користування розпорядження майном, яке фактично її належить, в тому числі може звернутися з позовом про зняття арешту з майна відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна".

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

Порядок накладення арешту на майно громадян державними виконавцями регулюється Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до абзацу першого ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999 року (який діяв на час вчинення виконавчих дій) державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено випадки зняття арешту з майна боржника державним виконавцем, а у всіх інших випадках відповідно до ч.5 ст.59 цього ж Закону арешт може бути знятий з усього майна боржника або його частини за рішенням суду.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, враховуючи, що арешт накладений на майно, яке боржнику ОСОБА_2 не належить, суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки будь-яких підстав для арешту належної позивачу квартири не встановлено.

У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією /а.с.1/.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11.06.2009 року реєстраційний номер обтяження 8793286, номер запису обтяження 8356666, підстава для державної реєстрації постанова, серія та номер 465-11, видана 14.04.2009 року, видавник: ВДВС Червоноградського МУЮ.

Стягнути з Червоноградського міського відділу ДВС Західного МУ МЮ (м.Львів) на користь ОСОБА_1 840,80 гривень сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Червоноградськийо міський відділ ДВС Західного МУ МЮ (м.Львів) (вул. Мазепи,16, м.Червоноград, Львівська обл., 80100).

Повний текст рішення виготовлено 25.01.2021 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська