Справа № 456/5019/19 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/811/3752/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
УХВАЛА

28 січня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ванівського О.М., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

встановив:

В провадженні Львівського апеляційного суду знаходиться справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2020 року.

Провадження за даною апеляційною скаргою відкрито ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року.

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 129,7 кв.м..

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN JETTA, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір - чорний, тип - загальний легковий - загальний седан - В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2

Визнано за ОСОБА_3 право власності на грошові кошти у сумі 489 685 отриманих ним від продажу квартири АДРЕСА_2 .

У решті частини позову відмовлено.

20.01.2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову про поділ майна подружжя, шляхом накладення арешту на Ѕ частку квартири під АДРЕСА_1 та на автомобіль марки VOLKSWAGEN JETTA, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір чорний, тип загальний легковий загальний седан В.

Заяву обґрунтовує тим, що його визнано потерпілим в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України. 03.12.2019 року він звернувся до органу досудового розслідування із цивільним позовом, а саме з позовом про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням із ціною позову 300 000 грн. Вважає, що поділ майна визначений рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2020 року спрямований на позбавлення частки з майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності одного з подружжя, а саме ОСОБА_3 , з метою недопущення стягнення з відповідача на його користь сум в якості відшкодування моральної шкоди, завданої йому, як потерпілому та цивільному позивачу у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відтак, розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи та вказану заяву, суд вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У преамбулі постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У п. 4 вказаної Постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арештуна майнота (або)грошові кошти,що належатьабо підлягаютьпередачі абосплаті відповідачевіі знаходятьсяу ньогочи вінших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Згідно ч. 3 ст. 352 ЦПК України після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Із змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 та його заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_1 звертаючись до апеляційного суду вказує на те, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права та обов`язки, а саме такі права та обов`язки торкаються відповідача по справі ОСОБА_3 , яким зустрічний позов в суд першої інстанції не пред`являвся.

Оскільки метою вжиття заходів забезпечення позову, є захист саме позивача на належне виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів саме позивача, в особи, яка звернулась з апеляційною скаргою відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, який пред`явлено позивачем ОСОБА_4 .

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що заходи забезпечення позову застосовуються лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що їх невжиття може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, чого, в даному випадку, встановлено не було, а також, з огляду на предмет і підстави позову, змісту позовних вимог, суд прийшов висновку, що вимога про забезпечення позову є безпідставною.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено: 28.01.2021 року.

Суддя Львівського апеляційного суду О.М. Ванівський