Номер провадження 2/754/175/21
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Оверченко Д.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є рідним сином ОСОБА_5 від першого шлюбу. З ОСОБА_5 вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2001 року, а з 09.03.2017 року - в зареєстрованому шлюбі. З весни 2017 року її чоловік захворів на рак нирки. Вона постійно знаходилась поруч, купляла ліки, доглядала, так як він потребував постійного нагляду. 30.01.2018 року в зв`язку з погіршенням стану здоров`я він був доставлений до Олександрівської клінічної лікарні м.Києва, де йому була надана медична допомога. До 02.03.2018 року вона постійно знаходилась поруч з чоловіком, так як йому було погано і потребував сторонньої допомоги. За весь час хвороби чоловіка крім неї ніхто його не доглядав. Відповідач знав про стан здоров`я батька, але жодного разу не прийшов його провідати та не цікавився, чи потрібна батькові його допомога. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер і вона займалась його похованням, відповідач прийшов лише попрощатись з батьком.

Як зазначає позивач, після смерті чоловіка відкрилась спадщина на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . 29.03.2018 року вона звернулась до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Через деякий час з такою заявою звернувся і відповідач.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідач не цікавився життям батька, не надавав йому матеріальної допомоги, позивач просить задовольнити її вимоги та усунути відповідача від права на спадкування після померлого ОСОБА_5 .

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 13.09.2018 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

20.11.2018 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву. У даному відзиві представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не доведені належними доказами, вказуючи на те, що позивач разом з позовом не надала жодних доказів, які б підтверджували факти, на які вона посилається. Представник відповідача зауважив, що відсутні медичні документи, які б свідчили, що ОСОБА_5 захворів на рак нирки весною 2017 року, оскільки виписки з медичної картки такого діагнозу не містять. Жодних ознак, що хворий ОСОБА_5 потребував допомоги в зв`язку із знаходженням у безпорадному стані із наявних медичних документів не вбачається. Тому, на думку представника відповідача, смерть ОСОБА_5 відбулась несподівано, він не спостерігався у лікарів за ознаками онкологічного захворювання і про таке захворювання не могло бути відомо і позивачу, так як жодного документу на підтвердження цього вона не надала. Відповідно, і відповідач не міг знати про наявність такої хвороби у його батька. Тим більше, що відповідачу про факт захворювання батька вчасно ніхто не повідомив і він не знав, що його батько потрапив до лікарні. Представник відповідача вказав, що дійсно, відповідач дуже рідко спілкувався з батьком, але не тому, що не хотів цього, а тому, що сам ОСОБА_5 уникав цього спілкування, не цікавився життям власного сина, нехтував своїми обов`язками по утриманню сина до досягнення ним повноліття. Крім того, позивач не бажала, щоб ОСОБА_5 приділяв увагу сину.

Посилаючись на викладені обставини, представник відповідача вважає, що позивачем не доведено її вимоги, а тому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26.11.2018 року витребувано у П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 353/2018, заведеної 29.03.2018 року після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 22.03.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечували, вважаючи його необґрунтованим та недоведеним.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с.73).

Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями померлого є його дружина - позивач ОСОБА_4 та син - відповідач ОСОБА_2 , які звернулись з заявами про прийняття спадщини до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори 29.03.2018 року та 25.06.2018 року відповідно (а.с.71, 72, 79, 100).

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Згідно частини п`ятої статті 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України, має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 березня 2020 року у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20); у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18) у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18).

Так, позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухилявся від надання допомоги, в т.ч. і матеріальної, своєму батькові - спадкодавцю ОСОБА_5 , який страждав на онкологічне захворювання - рак нирки.

В той же час, відповідно до наданої позивачем копії медичної документації, ОСОБА_5 з 30.01.2018 року по 02.02.2018 року перебував на лікуванні у Олександрівській клінічній лікарні м.Києва з діагнозом: носова кровотеча на фоні артеріальної гіпертензії, викривлення носової перетинки. Інших діагнозів не встановлено. Також, іншої медичної документації суду не надано.

Дійсно, згідно довідки про причину смерті, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 від раку нирки. Проте, оскільки відсутня-будь яка інша медична документація, яка б свідчила про час виникнення хвороби, її перебіг, стан хворого із зазначенням, чи потребував він сторонньої допомоги тощо, неможливо встановити, чи дійсно ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані та потребував допомоги з боку інших осіб. Суд звертає увагу і на те, що відповідно до медичної документації ОСОБА_5 перебував у лікарні лише 4 дні та виписаний в задовільному стані.

Відтак, доводи позивача в цій частині не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Під час розгляду справи судом було допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Вказані свідки як з боку позивача, так і з боку відповідача підтвердили, що дійсно ОСОБА_5 не спілкувався з сином, відповідач не провідував батька у лікарні.

Проте, покази свідків, як кожен окремо, так і в сукупності в іншими наявними матеріалами, підстав для задоволення позову не дають, оскільки жодним чином не свідчать про наявність обставин, визначених ч.5 ст.1224 ЦК України, що необхідні для усунення особи від спадкування.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, що є її процесуальним обов`язком, щодо ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання. Таким чином, одночасне настання наведених вище обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності не підтверджено відповідними доказами, а тому відповідач, як спадкоємець, не може бути усунутий від спадкування за законом після смерті його батька. Відтак, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі, то відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 354 ЦПК України, ст.ст.15, 1217, 1218, 1224, 1258, 1261 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_3 .

Третя особа - П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, код ЄДРПОУ - 24377382, місцезнаходження - м. Київ, вул. Закревського, 47.

Суддя