КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 357/8166/19 Апеляційне провадження № 22-ц/824/3786/2021Головуючий у суді першої інстанції - Кошель Б.І. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача

ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника відповідача

ТОВ Агрокомплекс "Узин" Косяка В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2020 року, на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2020 року та на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "Узин", Державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "Узин", Державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни, згідно з яким просило:

- визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 10.12.2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ Агрокомплепкс "Узин" щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0047 загальною площею 1,2 га та земельної діялнки з кадастровим номером :01:007:0048 загальною площею 1,2001 га;

- скасувати рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0047 загальною площею 1,2 га, індексний номер 44594398 від 12.12.2018 року;

- скасувати рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної діялнки з кадастровим номером :01:007:0048 загальною площею 1,2001 га, індексний номер: 44594210 від 13.12.2018 року;

- витребувати із незаконного володіння та користування ТОВ Агрокомплекс "Узин" на користь ТОВ "Олійникова Слобода" земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0047 загальною площею 1,2 га, розташовану у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області;

- витребувати із незаконного володіння та користування ТОВ Агрокомплекс "Узин" на користь ТОВ "Олійникова Слобода" земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0048 загальною площею 1,2001 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області;

- внести зміни до Договору оренди б/н від 05.03.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "Ім. Котовського", правонаступником якого є ТОВ "Олійникова Слобода", шляхом його викладення в редакції, яка наведена у позовній заяві.

В обгрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 05.03.2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «їм. Котовського», яке у листопаді 2016 року було перейменовано на ТОВ «Олійникова Слобода», було укладено договір оренди землі №б/н, за яким відповідач передав позивачу земельну ділянку площею 2,4001 га з кадастровим номером :01:007:0028, розташовану у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, строком на десять років.

21.11.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Матушевич О.В. було проведено державну реєстрацію зазначеного права оренди на підставі рішення за індексним номером 17385603.

При цьому, протягом усього часу дії договору оренди позивач користується земельною ділянкою у своїй господарській діяльності і належним чином сплачує орендну плату.

Проте, починаючи з лютого 2018 року відповідач ОСОБА_2 вчиняє дії, спрямовані на позбавлення ТОВ «Олійникова Слобода» права користування за договором оренди.

Так, за скаргою, поданою ОСОБА_2 та іншими особами до Міністерства юстиції України 28.02.2018 року, наказом № 727/5 від 15.03.2018 року скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0028 за ТОВ «Олійникова Слобода».

05.03.2018 року ОСОБА_2 уклала з ТОВ Агрокомплекс «Узин» договір оренди №б/н цієї ж земельної ділянки. ТОВ «Олійникова Слобода» звернулося до суду з позовом про визнання вказаного договору недійсним. Після звернення позивача до суду, 04.12.2018 року ОСОБА_2 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» уклали договір про розірвання укладеного між ними договору оренди від 05.03.2018 року.

Після цього ОСОБА_2 , за власною заявою, що була посвідчена 30.11.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А., здійснила поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0028 на дві - площею 1,2 га з кадастровим номером :01:007:0047 та площею 1,2001 га з кадастровим номером :^1:007:0048. 13.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. були прийняті рішення про державну реєстрацію права власності на сформовані внаслідок поділу спірні земельні ділянки за ОСОБА_2

10.12.2018 року ОСОБА_2 уклала договір оренди земельної ділянки №б/н, за яким передала в оренду ТОВ Агрокомплекс «Узин» обидві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:007:0047 та :01:007:0048. 13.12.2018 року державний реєстратор Ілюшина М.О. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрокомплекс «Узин».

Позивач стверджує, що скасування Міністерством юстиції України рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за товариством права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0028, що виникло на підставі договору оренди, не припинило це право і жодним чином не вплинуло на його дійсність.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2020 року у задоволенні позову відмовлено (т. 2, а.с. 37-47).

Додатковим рішення Білоцерківського міськрайонного суду Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2020 року стягнуто з ТОВ "Олійникова Слобода" на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. 00 коп. (т. 2, а.с. 100-103).

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2020 року стягнуто з ТОВ "Олійникова Слобода" на користь ТОВ Агрокомплекс "Узин" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп. (т. 2, а.с. 106-109).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що у разі скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку в такої особи відсутнє право її оренди, адже це суперечить положенням ст.ст. 2, 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст. 11 ЦК України та ст. 124 ЗК України.

При цьому, зазначає, що скасування Міністерством рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за позивачем права оренди на земельну ділянку, що виникло на підставі договору оренди землі, не припинило дію цього договору та жодним чином не вплинуло на його дійсність(т. 2, а.с. 111-120).

В апеляційних скаргах на додаткові рішення позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказані додаткові рішення скасувати та ухвалити нові судові рішення, яким відмовити у задоволенні заяв відповідачів ОСОБА_2 та ТОВ Агрокомплекс "Узин" про ухвалення додаткових рішень щодо судових витрат по даній справі.

При цьому, в обгрунтування доводів апеляційних скарг посилаються на те, що відповідачами не було заявлено про їх витрати на професійну правничу допомогу у першій заяві по суті спору, а також на те, що суд першої інстанції не повідомив позивача про розгляд заяв про ухвалення додаткових рішень, чим, у свою чергу, позбавив права надати свої заперечення (т. 2, а.с. 160-168).

Ухвалами від 08.02.2021 року відкриті апеляційні провадження за апеляційними скаргами та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (т. 2, а.с. 176, 177).

Ухвалою від 04.03.2021 року справу за апеляційними скаргами призначено до розгляду (т. 2, а.с. 245, 246).

Представник позивача у судовому засіданні апеляційні скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_2 та ТОВ "Узин" у судовому засіданні щодо задоволення апеляційних скарг заперечували, посилаючись на їх безпідставність та необгрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянки площею 2,4001 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:007:0028, розташована у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

05.06.2013 року між ТОВ «Олійникова Слобода» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі б/н, за яким остання передала позивачу в оренду земельну ділянку площею 2,4001 га з кадастровим номером: :01:007:0028 строком на 10 років, зі сплатою орендної плати, яка нараховується та видається орендарем в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки у грошовій, натуральній та відробітковій формах за добровільним рішенням власника земельної ділянки, що становить 1262,88 грн. Додаткові умови: оранка, культивація, збір зернових на присадибній ділянці орендодавця площею до 0,30 га буде проводитись безкоштовно, надання автомобіля для доставки хворого до лікувального закладу, надання допомоги на лікування, при наявності документа та заяви, в розмірі 200 (двісті) гривень, в разі смерті Орендодавця допомога на поховання в розмірі 500 (п`ятсот) гривень або продукти на дану суму на підставі заяви особи, що займається похованням. Обчислення розміру орендної плати на землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації вартості землі, без врахування індексів інфляції. Орендна плата видається у строк до 31 грудня поточного року. Видача грошей, продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відомістю на видачу грошей, продукції та послуг. Розмір орендної плати переглядається 1 раз на 5 років за взаємною згодою сторін.

Згідно з п.37 договору оренди цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

21.11.2014 року державний реєстратор Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Матушевич О.В. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за позивачем за індексним номером 17385603.

Разом з тим, наказом Міністерства Юстиції України № 727/5 від 15.03.2018 року задоволена колективна скарга громадян, в тому числі ОСОБА_2 , та серед іншого скасовано рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ «Олійникова Слобода» на належну ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер :01:007:0028, яке було зареєстроване на підставі договору оренди від 05 червня 2013 року.

При цьому, підставою для скасування рішення про державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за ТОВ «Олійникова Слобода» стало звернення власників земельних ділянок до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України із скаргою, яка обґрунтована тим, що договори оренди із ТОВ «Олійникова Слобода» були зареєстровані за відсутності необхідних на те документів, зокрема, без підписаних власниками земельних ділянок договорів, заяв на вчинення реєстраційних дій, відповідних проплат за вчинення реєстраційних дій та інше.

Скасування іншого речового права ТОВ «Олійникова Слобода» на вищезазначену земельну ділянку здійснено державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Чекригіним О.В. 15.03.2018 року, індексний номер рішення: 40127608.

05.03.2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» було укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки №б/н строком до 05.03.2025 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40133538 від 15.03.2018, державний реєстратор КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю.

27.07.2018 року ТОВ Агрокомплекс «Узин» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі №б/н від 05.03.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» та скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

04.12.2018 року ОСОБА_2 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» уклали договір про розірвання укладеного між ними договору оренди землі від 05.03.2018 року.

13.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про закриття об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки площею 2,4001 га. з кадастровим номером :01:007:0028, індексний номер рішення: 4458526, підстава: поділ об`єкта нерухомого майна, заява про розподіл земельної ділянки, серія та номер: 3137, виданий 30.11.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Дерун К.А. /а.с. 29/.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 здійснила поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0028 на дві - площею 1,2 га з кадастровим номером :01:007:0047 та площею 1,2001 га з кадастровим номером :01:007:0048, що також підтверджується листом міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області №192/121-19 від 04.07.2019 року. 13.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. були прийняті рішення про державну реєстрацію права власності на сформовані внаслідок поділу спірні земельні ділянки за ОСОБА_2

10.12.2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» було укладено договір оренди землі з кадастровими номерами :01:007:0047 та :01:007:0048 загальною площею 1,2001; 1,2000га.

13.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. було прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрокомплекс «Узин».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що поділ земельної ділянки на спірні земельні ділянки з подальшою їх передачею ОСОБА_2 в оренду ТОВ "Агрокомплекс "Узин" не порушують прав на оренду вищезазначених земельних ділянок позивача.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду, вважає його правильним та обгрунтованим, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».

Аналогічні положення містить ст.6 Закону України «Про оренду землі», згідно якої орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності, зокрема, громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (ст.124 ЗК України, ст.13 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч.5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст. 3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У відповідності ч.4 ст.3 цього Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених положень законодавства, зі скасуванням рішення державного реєстратора про реєстрацію за особою речового права на нерухоме майно - права оренди на земельну ділянку, та внесенням відповідних відомостей до Реєстру втрачаються ті правові наслідки, які з них випливають, а саме - скасовується державна реєстрація речового права і особа у відповідності до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст. 125 ЗК України вважається такою, що не набула відповідного речового права. За умови скасування незаконно проведеної реєстрації, договір оренди земельної ділянки є таким, що не набрав чинності.

За таких обставин, встановивши, що наказом Міністерства Юстиції України № 727/5 від 15.03.2018 року скасовано рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ «Олійникова Слобода» на належну ОСОБА_2 земельну ділянку, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову, адже укладення договору і реєстрація права оренди на спірну земельну ділянку на підставі договору за відповідачем ТОВ "Агрокомплекс "Узин", після скасування реєстрації права оренди позивача, не порушує прав останнього.

При цьому, слід зазначити, що наявність договору оренди землі, який не набув чинності, не свідчить про те, що його сторони набули прав та обов`язків, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні цього договору, а відтак не є перешкодою для власників земельних ділянок для їх поділу, укладення та державної реєстрації іншого договору оренди землі з іншим орендарем.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання оспорюваних договорів недійсними, оскільки укладення цих договорів не порушує прав та інтересів позивача у реалізації права користування тією самою ділянкою.

Доводи апелянта про те, що скасування рішення державного реєстратора права оренди не є підставою для припинення цього права і не позбавляє орендаря права оспорювати договір оренди землі, укладений власником земельної ділянки з іншим орендарем, колегія суддів відхиляє, так як скасувавши рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди, держава офіційно не визнає і не підтверджує факту набуття позивачем права оренди на спірні земельні ділянки, належні ОСОБА_2 , оскільки відповідні відомості виключені з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції помилково ототожнив поняття "державної реєстрації договору" із поняттям "державної реєстрації права оренди", колегія суддів вважає безпідставними, оскільки незважаючи на наявність підписаного договору оренди, таке право не вважається набутим за відсутності його державної реєстрації.

Відхиляючи інші доводи апеляційної скарги колегія суддів враховує, що оскаржуване судове рішення відповідає критерію обгрунтованості судового рішення, оскільки при його ухваленні суд навів чіткі висновки щодо підстав відмови у задоволенні позовних вимог та дав належну і достатню оцінку доводам позивача.

Таким чином, рішення суду першої інстанції відповідає встановленим фактичним обставинам, прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права і передбачені законом підстави для його скасування відсутні.

Вирішуючи апеляційну скаргу ТОВ "Олійникова Слобода" на додаткові рішення суду у даній справі щодо стягнення з позивача на користь відповідачів понесених ними витрат на правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.

Так, згідно із ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України 18.11.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Червінчик Є. Е. було подано письмову заяву про відшкодування витрат, тобто відповідна заява була зроблена відповідачем до закінчення судових дебатів у справі.

Згідно з матеріалами справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Червінчиком Є.Е. надано договір про надання правової допомоги від 09.06.2020 року, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Червінчиком Є.Б. на загальну суму 25 000 грн. 00 коп.; акт приймання-передачі наданих послуг від 20.11.2020 року; детальний опис наданих послуг у справі № 357/8166/19 від 13.11.2020 року; квитанцію № ПН2792 від 23.11.2020 року на суму 25 000 грн. 00 коп.

Також, як вбачається, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником відповідача ТОВ "Агрокомплекс "Узин" - адвокатом Шовкопляс С.П. 18.11.2020 року було подано письмову заяву про відшкодування витрат, тобто відповідна заява була зроблена відповідачем до закінчення судових дебатів у справі.

Згідно з матеріалами справи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача ТОВ "Агрокомплекс "Узин" - адвокатом Шовкопляс С.П. було надано договір правової допомоги № б/н від 09.10.2020 року, укладений між ТОВ "Агрокомплекс "Узин" та адвокатським бюро "Сергія Шовкопляса" в особі керуючого Шовкопляса С.П.; додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 09.10.2020 року, укладену між ТОВ "Агрокомплекс "Узин" та адвокатським бюро "Сергія Шовкопляса" в особі керуючого Шовкопляса С.П. на загальну суму 10 000 грн. 00 коп.; акт приймання-передачі наданих послуг від 20.11.2020 року; детальний опис наданих послуг у справі № 357/8166/19 від 23.11.2020 року; платіжне доручення № 879 від 23.11.2020 року на суму 10 000 грн. 00 коп.

Отже, оскільки відповідачами було дотримано вимоги вищенаведених положень процесуального законодавства, а витрати останніх на професійну правничу допомогу у заявленому ними розмірі підтверджені належними доказами, підстав для скасування додаткових рішень не має.

Доводи апелянта щодо неповідомлення його про розгляд заяв про ухвалення додаткових рішень колегія суддів відхиляє, адже положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що розгляд таких заяв може бути здійснений без повідомлення учасників справи.

Стосовно розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, адвокатом Марценюк Л.А. в інтересах ОСОБА_2 було долучено до відзиву на апеляційну скаргу договір про надання правової допомоги № 15/21 від 04.01.2021 року; додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 15/21 від 04.01.2021 року; акт виконаних робіт (наданих послуг) № 1 до договору про надання правової допомоги № 15/21 від 04.01.2021 року на суму 7 500 грн. 00 коп. та товарний чек про сплату вказаних коштів; акт виконаних робіт (наданих послуг) № 2 від до договору про надання правової допомоги № 15/21 від 04.01.2021 року на суму 7 500 грн. 00 коп. та товарний чек про сплату вказаних коштів.

У додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 15/21 від 04.01.2021 року передбачено, що у випадку прийняття рішення на користь клієнта останній сплачує адвокату гонорар у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Отже, загальний розмір заявлених ОСОБА_2 до відшкодування витрат на правничу допомогу складає 25 000 грн. 00 коп.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, адвокатом Косяк В.М. в інтересах ТОВ "Агрокомплекс "Узин" було долучено до відзиву на апеляційну скаргу договір про правничу допомогу № 68 від 02.03.2021 року; акт приймання-передачі правничої допомоги від 23.03.2021 року на суму 9 000 грн. 00 коп. та платіжне доручення № 1304 від 23.03.2021 року.

Згідно з п.п. 2.2 договору про правову допомогу № 68 за виграну справу в апеляційній інстанції клієнт сплачує адвокату гонорар успіху у розмірі 4 000 грн. 00 коп.

Отже, загальний розмірі заявлених ТОВ "Агрокомплекс "Узин" до відшкодування витрат на правничу допомогу складає 13 000 грн. 00 коп.

Заперечуючи проти заявлених відповідачами розмірів витрат на правничу допомогу, представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та просив зменшити розмір ТОВ "Агрокомплекс "Узин" витрат на правничу допомогу до 9 000 грн. 00 коп., а заявлених ОСОБА_2 - до 12 500 грн. 00 коп.

Аналізуючи надані суду апеляційної інстанції докази на підтвердження заявлених розмірів судових витрат, понесених на оплату професійної правничної допомоги, а також враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення їх розміру шляхом стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 12 500 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, та стягнення з позивача на користь ТОВ "Агрокомплекс "Узин" 9 000 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2020 року, додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2020 року та додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "Узин", Державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі, - залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" (місцезнаходження: Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Олійникова Слобода, вул. Центральна, 1, ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані з наданням правничної допомоги у суді апеляційної інстанції у розмірі 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" (місцезнаходження: Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Олійникова Слобода, вул. Центральна, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Узин" (місцезнаходження: Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Мала Антонівка, вул. Олексія Цмокна, 1-А, ) витрати, пов`язані з наданням правничної допомоги у суді апеляційної інстанції у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 03 червня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська