П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року м. Київ

Справа № 22-1445 Головуючий у 1-й інстанції: Пінкевич Н. С.

Унікальний № 369/4713/20 Доповідач- Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Осінчук Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Київське лісове господарство» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державне підприємство «Київське лісове господарство», Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови,-

у с т а н о в и в:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріної О. В., в якій просив визнати протиправними дії та скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріної О. В. від 02 березня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 61426470 в частині покладення на ОСОБА_1 обов`язку по знесенню самовільно споруджених на лісогосподарській земельній ділянці площею 0,50 га у кварталі 8 виділах 28 , 45, 46 Васильківського лісництва Державного підприємства «Київське лісове господарство» в адміністративних межах Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області всіх господарських будівель та споруд (побутового вагончика, споруди з деревини, споруди з збірних шиферних плит); всіх каналізаційних споруд (5 каналізаційних колодязів з елементами трубопроводів); всіх елементів вуличного освітлення та ліній електропостачання (4 щогл освітлення з прожекторами, кабельних ліній електропостачання до побутового вагончика, до металевих воріт та до щогл освітлення); дороги з бетонним покриттям (а.с.1-4).

В обґрунтування скарги було зазначено, що на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист, виданий судом про «усунення перешкоди у користуванні ДП «Київське лісове господарство» лісогосподарською земельною ділянкою площею 0,50 га у кварталі 45, 46 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство» в адміністративних межах Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області шляхом знесення самовільно споруджених на цій лісогосподарській земельній ділянці всіх господарських будівель та споруд (побутового вагончика, споруди з деревини, споруди з збірних шиферних плит); всіх каналізаційних споруд (5 каналізаційних колодязів з елементами трубопроводів); всіх елементів вуличного освітлення та ліній електропостачання (4 щогл освітлення з прожекторами, кабельних ліній електропостачання до побутового вагончика, до металевих воріт та до щогл освітлення); дороги з бетонним покриттям». Тобто даним рішенням не покладено жодного обов`язку на ОСОБА_1 по знесенню. Разом з тим, виконавцем фактично обов`язок по знесенню покладено на нього. Вважав, що такі дії та постанова виконавця суперечать Закону України «Про виконавче провадження» та порушують його права.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2020 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державне підприємство «Київське лісове господарство», Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови задоволено.

Суд визнав неправомірною та скасував постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріної О. В. від 02 березня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 61426470 в частині покладення обов`язку на ОСОБА_1 по знесенню самовільно споруджених на лісогосподарській земельній ділянці площею 0,50 га у кварталі 8 виділах 28, 45, 46 Васильківського лісництва Державного підприємства «Київське лісове господарство» в адміністративних межах Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області всіх господарських будівель та споруд (побутового вагончика, споруди з деревини, споруди з збірних шиферних плит); всіх каналізаційних споруд (5 каналізаційних колодязів з елементами трубопроводів); всіх елементів вуличного освітлення та ліній електропостачання (4 щогл освітлення з прожекторами, кабельних ліній електропостачання до побутового вагончика, до металевих воріт та до щогл освітлення); дороги з бетонним покриттям.

Не погодившись з ухвалою суду, ДП «Київське лісове господарство» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу районного суду скасувати та закрити провадження у справі з метою продовження вчинення необхідних виконавчих дій (а.с.91-94).

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення учасників справи: представника ДП «Київське лісове господарство», адвоката Семка В. Ю., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити; представника ОСОБА_1 , адвоката Сергєєва П. О., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити оскаржувану ухвалу без змін, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за № 369/6485/16-ц за позовом Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Громадської організації «Садове товариство «Оленівка-2», громадська організація «Садове товариство «Масив Оленівка», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні лісогосподарською ділянкою шляхом знесення самочинно встановленої огорожі і споруд.

З урахуванням уточнених позовних вимог, ДП «Київське лісове господарство» просило суд усунути перешкоди у користуванні лісогосподарською земельною ділянкою площею 0,50 га у кварталі 8 виділу 45, 46 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство» в адміністративних межах Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області шляхом знесення самовільно споруджених на цій лісогосподарській ділянці: всіх елементів огорожі (сітки металевої, стовпчиків), воріт, хвірточки; всіх господарських будівель та споруд (побутового вагончика, споруди з деревини, споруди з зібраних шиферних плит), всіх каналізаційних споруд (5 каналізаційних колодязів з елементами трубопроводів), всіх споруд дитячого майданчика (гойдалок, спортивних снарядів), всіх елементів вуличного освітлення та ліній електропостачання (4 мачт освітлення з прожекторами, кабельних ліній електропостачання до побутового вагончика, до металевих воріт та до мачт освітлення), дороги з бетонним покриттям.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2016 року позовну заяву ДП «Київське лісове господарство» в частині позовних вимог до відповідача ГО «СТ «Масив Оленівка» про усунення перешкод у користуванні лісогосподарською ділянкою шляхом знесення самочинно встановленої огорожі і споруд залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України 2004 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2016 року позовну заяву ДП «Київське лісове господарство» в частині позовних вимог до відповідача ГО «СТ «Масив Оленівка» про усунення перешкод у користуванні лісогосподарською ділянкою шляхом знесення самочинно встановленої огорожі і споруд залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України 2004 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2016 року позов ДП «Київське лісове господарство» задоволено частково. Зобов`язано ГО «СТ «Оленівка-2» усунути перешкоди в користуванні ДП «Київське лісове господарство» лісогосподарською земельною ділянкою площею 0,50 га у кварталі 45, 46 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство» в адміністративних межах Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області шляхом знесення самовільно споруджених на цій лісогосподарській земельній ділянці всіх елементів огорожі (сітки металевої, стовпчиків), воріт, хвіртки. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 14 березня 2017 року апеляційну скаргу ДП «Київське лісове господарство» задоволено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2016 року в частині відмови у задоволені позовних вимог до ОСОБА_1 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким позов ДП «Київське лісове господарство» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні лісогосподарською ділянкою шляхом знесення самочинно встановленої огорожі і споруд задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні ДП «Київське лісове господарство» лісогосподарською земельною ділянкою площею 0,50 га у кварталі 45, 46 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство» в адміністративних межах Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області шляхом знесення самовільно споруджених на цій лісогосподарській земельній ділянці всіх господарських будівель та споруд (побутового вагончика, споруди з деревини, споруди з збірних шиферних плит); всіх каналізаційних споруд (5 каналізаційних колодязів з елементами трубопроводів); всіх елементів вуличного освітлення та ліній електропостачання (4 щогл освітлення з прожекторами, кабельних ліній електропостачання до побутового вагончика, до металевих воріт та до щогл освітлення); дороги з бетонним покриттям. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного суду України 13 листопада 2019 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2016 року в нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення Апеляційного суду Київської області від 14 березня 2017 року залишено без змін.

Києво-Святошинським районним судом Київської області 12 лютого 2020 року (на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 14 березня 2017 року) був виданий виконавчий лист № 369/6485/16-ц.

02 березня 2020 року державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пацуріною О. В. було відкрито виконавче провадження № 61426470, з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області 12 лютого 2020 року, про що винесено відповідну постанову.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що рішенням суду Апеляційної інстанції від 14 березня 2017 року у справі № 369/6485/16-ц та у виконавчому листі від 12 лютого 2020 року обов`язку по знесенню зазначених вище споруд, об`єктів та дороги на ОСОБА_1 не покладено, а тому таке знесення має здійснюватися Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 № 512/5.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 4 цього Закону у виконавчому документі зазначається, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

За правилами ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з вимогами ст. 26 цього Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до положень ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту.

Згідно з ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У даному випадку відповідачем у справі (боржником у виконавчому провадженні) оскаржується постанова про відкриття виконавчого провадження № 61426470 від 02 березня 2020 року в частині покладення на ОСОБА_1 обов`язку по знесенню самовільно споруджених господарських будівель та споруд (а.с.5-6).

Натомість матеріали справи свідчать, що вказана постанова про відкриття виконавчого провадження дослівно цитує резолютивну частину рішення Апеляційного суду Київської області від 14 березня 2017 року, яке виконавець пропонує виконати боржнику, вказаному у виконавчому документі ( ОСОБА_1 ) протягом 10 робочих днів, оскільки це рішення має немайновий характер - полягає в усуненні боржником ( ОСОБА_1 ) перешкод стягувачу у користуванні лісогосподарською земельною ділянкою шляхом знесення самовільно споруджених на цій лісогосподарській земельній ділянці всіх господарських будівель та споруд (побутового вагончика, споруди з деревини, споруди з збірних шиферних плит); всіх каналізаційних споруд (5 каналізаційних колодязів з елементами трубопроводів); всіх елементів вуличного освітлення та ліній електропостачання (4 щогл освітлення з прожекторами, кабельних ліній електропостачання до побутового вагончика, до металевих воріт та до щогл освітлення); дороги з бетонним покриттям.

Отже оскаржувана боржником постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, правові підстави для визнання таких дій державного виконавця неправомірними та скасування п. 2 постанови про відкриття виконавчого провадження № 614264700 від 02 березня 2020 року відсутні.

Тому апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріної О. В.

З огляду на викладене у контексті положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Одночасно апеляційний суд зауважує, що у разі неможливості виконання рішення боржником з тих підстав, що указаним рішенням на нього не було покладено жодного обов`язку, про що ОСОБА_1 зазначає у своїй скарзі на дії державного виконавця, це питання може бути вирішене судом відповідно до положень ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 435 ЦПК України, або шляхом роз`яснення судового рішення у порядку ст. 271 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Київське лісове господарство» задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 червня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02 лютого 2021 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома