Справа 206/1126/21
Провадження 2/206/651/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Ільїній І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь вартість шкоди, що сталася внаслідок залиття квартири в розмірі 103049 грн., з яких 87049,20 грн. майнова шкода завдана внаслідок залиття квартири, 10000,00 грн. моральна шкода і 6000 грн. витрати на проведення будівельно-технічного експертного дослідження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 з 31.07.2014 є співвласниками та мешканцями квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом тривалого часу з травня 2017 року по травень 2019 року з квартири АДРЕСА_2 та належить відповідачу ОСОБА_2 , різні особи вели дуже гучний спосіб життя, що виразилося у гучній музиці у нічний час, лайках з сквернословленням, падінням важких предметів, погрозами в мій бік з матір`ю через зауваження та інше. Це завдавало незручності позивачу і його матері в користуванні своєю квартирою, яка знаходиться поверхом нижче. З цього приводу позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів, які обмежились лише співбесідами з мешканцями квартири АДРЕСА_3 на 26 березня 2018 року, приблизно о 01 год. 00 хв. його мати виявила, що належна їм квартира була залита водою з верхнього помешкання. 27.03.2018 комісією в складі працівників КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради було проведено обстеження квартири з метою виявлення причин заподіяної шкоди. Згідно акту огляду квартири АДРЕСА_4 залиття відбулося ванної кімнати та коридору за халатністю мешканців квартири АДРЕСА_5 внаслідок протікання внутрішнього квартирного підводу, що розташована поверхом вище. Порушник під час дії комісії двері не відкрив, до квартири не допустив. Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири він звернувся до судового експерта ОСОБА_6 . Відповідно до висновку експертного дослідження розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття належної йому квартири становить 37158,00 грн. Вартість за проведення експертного дослідження становить 6000,00 грн., яку ним було сплачено за актом виконаних робіт в повному обсязі. Для відновлення пошкоджень він звернувся до будівельної організації ТОВ «Дека Девелопмент», якою було досліджено зазначені пошкодження і складено кошторис вартості на 09.12.2020 відновлювальних будівельних робіт на суму 87049,20 грн. Крім того, вважає, що внаслідок залиття йому та його матері було завдано моральної шкоди, яка виразилась в емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях, порушенні звичного способу життя, тощо. Ремонт залитих приміщень наразі не проведено, оскільки це потребує значних витрат, а наслідки залиття мають естетично неприємний вигляд та постійно нагадують про отриманий стрес. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 10000,00 грн.

Не погодившись із вказаним позовом відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у акті комісії КП «ЖК Самарського району» причиною залиття зазначено ймовірно халатність мешканців квартири АДРЕСА_5 , яка розташована поверхом вище. В даному акті не має жодних даних, що комісія підіймалася взагалі поверхом вище. Крім того, вказаний акт складено з чисельними порушеннями вимог чинного законодавства та він не є належним доказом у даному випадку. Дослідження стану квартири позивача судовим експертом проводилось через 1 рік та 9 місяців після ймовірного залиття та обсяг пошкоджень визначених у вказаному висновку є більшим, аніж це зазначено в акті комісії про залиття. Також зазначив, що ремонт в квартирі позивача не проводився багато років, а наданий позивачем кошторис передбачає проведення нового ремонту майже всієї квартири, що значно поліпшить її стан у порівнянні зі станом квартири до залиття. Вимоги про відшкодування моральної шкоди вважає безпідставними, оскільки взагалі не встановлено що пошкодження у квартири позивача є наслідком його неправомірних дій. На підставі викладеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В свою чергу позивач ОСОБА_1 надав суду відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 , в якому зазначив, що відповідачем у відзиві вказано лише на формальні порушення при складанні акту про залиття, в той же час відповідачем підтверджено факт залиття його квартири. Факт того, що ремонт в його квартирі не проводився він не заперечує. Відповідач ставить під сумнів висновки експерта не маючи на те відповідного досвіду і повноважень. Експерт досліджував особисто об`єкт пошкодження з виїздом на місце події та керувався наявним фактом фіксації залиття квартири позивача в акті. Вважає, що ним було вжито усіх залежних від нього дій для збору доказів пошкодженого відповідачем майна. Щодо моральної шкоди, позивач розуміє відзив на позов так, що відповідач не погодився лише з обсягом залитої води та її збором, тобто відповідач не має заперечень щодо оцінки розміру моральної шкоди. На підставі викладеного, просив суд задовольнити його позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття жилого приміщення у повному обсязі.

Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12 травня 2021 року закрито підготовче засідання у справі та призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити та суду пояснили, що коли відбувся факт залиття, позивач викликав аварійну службу, оскільки не зміг додзвонитися відповідачу, двері ніхто не відкривав. Згодом ОСОБА_2 з`явився та він скасував свій виклик до аварійної. ОСОБА_2 в той день був в його квартирі, йому на голову капала вода зі стелі, однак він сказав що в нього в квартирі нічого не тече. Однак після того як відповідач перекрив воду, значне потрапляння води в його квартиру припинилося. Позивач особисто не був присутній у своїй квартирі в момент залиття, однак була його мати, яка в той день підіймалася до квартири відповідача та сказала що у ванній кімнаті була включена вода і вона капала. В момент складання акту про залиття до квартири відповідача потрапити не змогли, бо він не відчинив двері. Акт про він особисто не складав, отже ці порушення допущено не з його вини. Також підтвердив, що до теперішнього часу ремонт в квартирі проведено не було у зв`язку з відсутністю коштів.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала у повному обсязі, просила суд відмовити у їх задоволенні та суду пояснила, що факту мокрої підлоги в квартирі відповідача ніхто не фіксував. Мати відповідача у день залиття їх квартири підіймалась до квартири відповідача, води не бачила на підлозі. Акт про залиття складено з порушеннями, без присутності позивача та відповідача. Висновок експерта складено після спливу тривалого часу та взагалі не зазначено коли саме залиття мало місце.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши зміст спірних відносин та надавши оцінку доводам та аргументам, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло на праві приватної спільної часткової власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 по Ѕ частині за кожним (а.с. 7-11).

Згідно акту від 27 березня 2018 року, складеного комісією у складі інженерів ПТО КП «ЖХ Самарського району» ДГС Крушинської С.Б. та ОСОБА_7 встановлено, що під час виходу на місце за адресою: АДРЕСА_1 відбулося залиття ванної стеля залита 1,5 м. на 1,5 м., штукатурка, стіна залита 1,5 м. на 2,0 м., штукатурка, коридору стіни залиті, мокрі плями 1,2 м. на 2,0 м., 1,5 м. на 1,5 м., стіни обклеєні шпалерами, стеля залита, мокрі плями 1,5 м. на 1,5 м., 0,5 м. на 2,0 м., стеля побілена. Причина: залиття квартири ймовірно відбулося у зв`язку з халатністю мешканців квартири АДРЕСА_5 , яка розташована поверхом вище (протікання внутриквартирної розводки) (а.с. 21)

05 грудня 2019 року між позивачем ОСОБА_1 та судовим експертом ОСОБА_6 було укладено договір № 29-19 на послуги з будівельно-технічного дослідження об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22)

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору, вартість послуг, що є предметом договору становить 6000,00 грн.

Згідно висновку будівельно-технічного дослідження за позовом ОСОБА_1 до мешканців квартири АДРЕСА_2 про відшкодування збитку від 23.12.2019 причиною залиття нежитлового приміщення № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_6 являється халатність жильців квартири АДРЕСА_5 , яка знаходиться поверхом вище, а саме порушення правил експлуатації внутріщньоквартирної мережі. Вартість ремонтно-відновних робіт, які виникли в зв`язку з залиттям приміщення № 54 складає 37158,00 грн. (а.с. 24-86)

Станом на 20 січня 2020 року позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовому експерту ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 6000,00 грн., згідно акту прийому передачі роботи по висновку № 29-19 від 23.12.2019 (а.с. 23)

Згідно кошторисної документації ТОВ «АСКА Девелопмент» договірна ціна на будівництво приміщення квартири по АДРЕСА_1 , а саме коридору, кухні, кімнати № 5, ванної кімнати та туалету, що здійснюється в 2020 році складає 87049,20 грн. (а.с. 87-110)

В матеріалах справи також містяться копії заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до Самарського відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 04.05.2017 та від 09.06.2017 щодо притягнення до адміністративної відповідальності мешканців квартири АДРЕСА_2 за фактом порушення громадського порядку, а також відповіді Самарського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 17.05.2017, 19.04.2018 та 16.01.2019 щодо результату розгляду заяв та вжитих заходів (а.с. 111-115)

Так, відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Так, правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.

Однак, наданий позивачем акт про залиття від 27 березня 2018 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, оскільки до складу комісії входили лише 2 інженери ПТО КП «ЖХ Самарського району» ДГС, зі змісту вказаного акту не вбачається жодних відомостей про те, що при його складанні були присутні власники чи мешканці залитої квартири та квартири чи місця звідки утворилося таке залиття.

Вказаний акт взагалі не містить відповідних граф для заповнення реквізитів про власників/мешканців квартир постраждалої та винної сторони, як це передбачено у Додатку 4 Правил.

Крім того, в акті не зазначено прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди, поверху її розташування, форму власності.

Причиною залиття квартири зазначено ймовірно халатність мешканців квартири АДРЕСА_5 , що розташована поверхом вище (протікання внутрішньо квартирної розводки), тобто у вказаному акті зроблено лише припущення щодо причин залиття, а отже вказаний акт не містить конкретних причин залиття квартири АДРЕСА_4 та осіб, які допустили таке залиття.

Судом також встановлено, що під час складання акту квартира АДРЕСА_2 членами комісії взагалі не оглядалась, про що не заперечував сам позивач, зазначаючи, що відповідача у той день не було вдома та двері йому і членам комісії ніхто не відчинив.

Проте, акт від 27.03.2018 взагалі не містить жодних відомостей про те, що комісією було здійснено вихід до квартири АДРЕСА_5 та не зазначено причин неможливості потрапити всередину вказаної квартири для здійснення її огляду.

Суд також звертає увагу, що у вказаному акті не зафіксовано конкретної дати коли саме відбулося таке залиття, зважаючи на той факт, що позивач наполягає на тому, що залиття сталося у ніч з 25 на 26 березня 2018 року, а акт про залиття було складено вже 27 березня 2018 року.

За таких обставин, суд вважає, що акт від 27.03.2018 не може бути належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди позивачу саме з вини відповідача.

Аналогічні правові висновки викладено й у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 2-1974/11 (провадження № 61-4574 св 18).

Що стосується висновку будівельно-технічного дослідження № 29-19, складеного судовим експертом 23.12.2019, суд зазначає, що з його змісту не вбачається, що дослідження проводилося з метою визначення вартості відновлюваних робіт внаслідок залиття, що мало місце у конкретний час.

Крім того, обсяг пошкоджень, завданих внаслідок залиття та визначених у вказаному висновку значно відрізняється від обсягу пошкоджень, зазначених в акті про залиття від 27.03.2018, при тому, що сам акт про залиття використовувався експертом під час проведення дослідження та складання висновку.

Так, згідно акту про залиття від 27.03.2021 встановлено лише пошкодження стелі та стін ванної кімнати та коридору, в той час як згідно висновку експерта від 23.12.2019 встановлено пошкодження внаслідок залиття стелі та стін коридору, кухні, кімнати № 5, ванної кімнати та туалетної кімнати.

Однак, висновок експерта не містить жодних висновків про те що пошкодження додаткових кімнат (кухні, кімнати № 5 та туалетної кімнати) сталося внаслідок ймовірного залиття кухні та коридору, що мало місце у березні 2018 року.

Крім того, будівельно-технічне дослідження стану квартири позивача було проведено через значний проміжок часу після залиття його квартири, більше ніж через рік отже експерт не мав можливості порівняти стан квартири на момент залиття та на момент проведення дослідження, враховуючи те, що під час складання акту про залиття фото чи відео фіксація не здійснювалась.

За таких обставин, неможливо встановити, чи є зазначені пошкодження наслідком залиття, що мало місце у ніч з 25 на 26 березня 2018 року, на якому наголошує позивач, або такі пошкодження виникли пізніше з іншої причини.

Також, під час проведення будівельно-технічного обстеження експертом взагалі не проводилось дослідження квартири АДРЕСА_2 , а отже суд ставить під сумнів висновок експерта щодо того, що причиною залиття квартири АДРЕСА_4 являється саме халатність мешканців квартири АДРЕСА_5 , яка знаходиться поверхом вище, а саме порушення правил експлуатації внутрішньо квартирної мережі.

Тобто, з огляду на те, що акт залиття від 27.03.2017 суд не приймає до уваги як належний доказ вини відповідача у спричиненні майнової шкоди внаслідок залиття квартири позивача, а висновок експерта щодо будівельно-технічного дослідження ґрунтується в тому числі і на вказаному акті, суд вважає, що зазначений висновок експерта також не є належним та допустимим доказом вини відповідача у спричиненні шкоди позивачу.

У відповідності до ст.12 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач в ході розгляду справи не заявляв клопотання про проведення експертизи для встановлення дійсної причини залиття квартири, а також не заявляв клопотання про допит свідків, які були безпосередньо присутні в день залиття квартири відповідача, зокрема про допит своєї матері, яка в ніч залиття підіймалась в квартиру відповідача та на власні очі бачила її стан та могла б підтвердити або спростувати факт наявності води чи вологи на підлозі в квартирі відповідача, тощо.

За таких обставин, у зв`язку із відсутністю доказів того, що залиття належної позивачеві квартири, відбулося саме з вини відповідача, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь майнової шкоди у розмірі 87049,20 грн.

Посилання позивача на той факт, що він та його мати неодноразово звертались до правоохоронних органів зі скаргами на поведінку мешканців квартири АДРЕСА_5 суд не приймає до уваги, оскільки це жодним чином не пов`язано із фактом залиття квартири, що є предметом позову у даному випадку, а лише підтверджує стійкі неприязні стосунки сторін у справі.

Наголошуючи не неприязних стосунках сторін, суд звертає увагу, що за змістом статті 22 ЦК України, метою відшкодування майнової шкоди позивачу, завданої неправомірними діями відповідача є відновлення знищеної або пошкодженої речі, тобто відновлення становища, яке існувало до порушення цивільного права позивача.

В той же час, позивач, отримавши висновок експерта із визначеною експертом вартістю відновлювальних ремонтних робіт належної йому квартири у розмірі 37158,00 грн., із вказаною сумою не погодився та додатково звернувся до будівельної компанії, яка в свою чергу визначила кошторис нового ремонту майже всієї квартири позивача на суму 87049,20 грн., а отже мета звернення до суду із даним позовом та визначення його ціни є не визначеною для суду з урахуванням наявності підґрунтя неприязних стосунків сторін.

Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові КЦС ВС від 18.03.2020 у справі № 460/2545/17 якщо право, за захистом якого звернувся позивач, не порушено, то і підстав для відшкодування моральної шкоди (похідна вимога) немає.

Отже, приходячи до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити й у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, які є похідними та тісно взаємопов`язані з вимогами про відшкодування майнової шкоди.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10 - 13, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 08 червня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук