Справа № 485/605/21
Провадження №2-о/485/34/21
РІШЕННЯ

іменем України

07 червня 2021 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,

встановив:

19 травня 2021 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_3 у віці 79 років. На час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . З 01 травня 2020 року, в зв`язку з похилим віком та станом здоров`я вона переїхала для подальшого проживання до сина ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , де проживала до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Новоукраїнської сільської ради Кіровоградської області, площею 4,7697 га, кадастровий номер :02:000:0720. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, який 08 жовтня 2015 року посвідчений приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області Середою Н.І. та зареєстрований в реєстрі за №376, згідно якого заповіла все своє майно сину - ОСОБА_1 . Для оформлення своїх спадкових прав він звернувся до Снігурівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було рекомендовано звернутись до суду з даною заявою.

На підставі вищевикладеного заявик просить постановити рішення яким встановити факт постійного проживання його із спадкодавцем його матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, просить задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримує, оскільки вони відповідають дійсним обставинам, та просить заяву задоволити.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що являється сусідом заявника, відносини дружні. Іхні домоволодіння розділяє паркан. В травні 2020 року з заявником почала проживати його мама, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Маму заявника бачив кожен день. Мама проживала у зв`язку з хворобою. Проживала до дня смерті. Померла в жовтні 2020 року.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що являється сусідом заявника, відносини дружні. В травні 2020 року з заявником почала проживати його мама, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Мама проживала у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Проживала до дня смерті. Померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд розглянув справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18 квітня 1966 року виданого Новомар`їнською сільською радою Братського району Миколаївської області (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 05 жовтня 2020 року, Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Згідно довідки вих. № 850/02-25/06 від 28.04.2021року, виданої виконавчим комітетом Снігурівської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 14.05.2004 року та знята з реєстрації місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_5 , як померла. Разом з нею на день смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований ( а.с.9).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 11 травня 2021 року, складеного депутатом Снігурівської міської ради Клапчук Ю. та підтвердженого сусідами: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , було встановлено, що ОСОБА_1 здійснював догляд за своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 01 травня 2020 року та до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно заповіту від 08.10.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №376, ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що належна їй земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,7697 га, яка розташована на території Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0720 та все інше майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, яке їй буде належати та на яке вона матимеме право, заповідає повністю своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно відповіді завідуючої Снігурівської нотаріальної контори Коваль Ю.В. від 05.05.2021 року №555/01-16 ОСОБА_1 , про видачу свідоцтва на право на спадщину за заповітом повідомлено про необхідність представити належний доказ про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, оскільки місце реєстрації не співпадає з місцем реєстрації спадкоємця, який на протязі шести місяців з дня смерті (спадкодавця) не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.15).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 3.21.Порядку вчинення нотаріальних дій Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно абз. 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до абз.3 п.3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч.2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Таким чином, в судовому засіданні доведено той факт, що заявник ОСОБА_1 , по 05 жовтня 2020 року, тобто по день смерті ОСОБА_3 , постійно проживав разом з нею, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї та показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з померлою спадкодавцем ОСОБА_3 до 05 жовтня 2020 року знайшов своє підтвердження, а отже, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-83, 141, 293 ЦПК України суд, -

ухвалив :

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 08.06.2021.

Суддя С.Й. Яворський