Справа №155/624/21
Провадження №2/155/463/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2021 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Яремчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Задурської К.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м.Горохів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 05 грудня 2016 року. За час шлюбу народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що на даний час вони із відповідачем шлюбних відносин не підтримують. Сторони припинили шлюбні відносини у зв`язку із тим, що не зійшлись поглядами на сімейне життя, між ними постійно виникали суперечки та сварки. Не проживають разом більше року, шлюб існує формально. Позивач вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим.

ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який укладений 05.12.2016, місце державної реєстрації: виконавчий комітет Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис № 8.

Крім того, оскільки між сторонами на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно. Позивач вказує, що відповідач офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, вона самостійно несе всі витрати щодо утримання дитини.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 06.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом.

В засіданні суду 03.06.2021 позивач просить пред`явлені вимоги задовольнити, судові витрати за вимогу про розірвання шлюбу покласти на неї.

Відповідач в засіданні суду 03.06.2021 пояснив, що згідний на розірвання шлюбу з ОСОБА_1 . Позов в частині стягнення аліментів визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 2000 гривень щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одружились 05.12.2016, відповідний актовий запис №8, місце державної реєстрації: виконавчий комітет Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що між сторонами припинено сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підставний та підлягає до задоволення.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, за час шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Довідкою виконавчого комітету Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області від 30.03.2021 №226 стверджується, що до складу сім`ї ОСОБА_1 зокрема входить син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом, сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх малолітнього сина, тобто між ними існує спір з цього питання.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до положення ч. 2 ст. 200 СК України, бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Отже, визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на її утримання.

Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку. Будь-які відомості щодо працевлаштування та середньомісячного заробітку (доходу) відповідача суду не надані.

Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач здатний сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі.

Одночасно з цим, відповідачем не було надано жодних доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей, батьків, чи докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Як передбачено ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень на дитину щомісячно.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З даною позовною заявою позивач звернулася 27.04.2021 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Згідно ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Судові витрати за позовну вимогу про розірвання шлюбу суд залишає за позивачем, оскільки на їх стягненні вона не наполягає.

На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 184 СК України , керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 27, 77-81, 141, 263-265 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 05.12.2016 у виконавчому комітеті Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис №8 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від 27.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.06.2021 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук