Номер провадження: 22-ц/813/4377/21
Номер справи місцевого суду: 520/6967/14-ц
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Бикової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Айвазової Кіри Борисівни про забезпечення позову в межах розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського апеляційного суду на розгляді перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року.

26.01.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Айвазова Кіра Борисівна звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 5/20 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності виданого Житлокомунвідділом виконкому Київської ради народних депутатів від 26.02.1990 року. Заява обґрунтована тим, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 здійснюють реєстраційні дії щодо майна померлого ОСОБА_4 , зареєструвавши частину майна за собою. Оскільки розгляд справи ще не закінчено, а відповідачі можуть продовжувати здійснювати реєстраційні дії щодо майна ОСОБА_4 , то в майбутньому можуть виникнути труднощі з виконанням рішення, яке переглядається, а відтак є всі підстави для накладення арешту.

Дослідивши матеріали справи, зміст заяви, заслухавши думку сторін, колегія суддів приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Таким чином, одним із критеріїв вжиття заходів забезпечення позову є співмірність із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 5/20 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , заявником не зазначено будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань, які б свідчили що невжиття заходів, які просить він застосувати може утруднити або зробити неможливим виконання рішення у справі, що існує імовірна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам або захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат та чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки 5/20 частини не виділені в самостійну одиницю. Крім того, відповідно до довідки з Державного реєстру про державну реєстрацію обтяжень, ухвалами Київського районного суду м.Одеси від 03.05.2018 року та від 30.03.2018 року в інтересах ОСОБА_1 вже накладений арешт на 29/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 та на 29/200 частин, які належать ОСОБА_3 , куди вже входять 5/20 частин, на які просить накласти арешт заявник. За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153 ЦПК, Одеський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Айвазової Кіри Борисівни про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 02.02.2021 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова