Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"28" січня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В., за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року представник Маріупольської міської ради звернувся до суду із вказаним позовом, який у подальшому зменшив, в обґрунтування якого зазначив, що постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2020 року, яка набрала законної сили 30 листопада 2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення та незаконно добутих водних живих ресурсів. Так, у постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства та Інструкцію про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, заподіявши виловом риби цінних порід збитків навколишньому середовищу на загальну суму 4760 гривень. У зв`язку із тим, що питання щодо відшкодування ОСОБА_1 шкоди, завданої рибному господарству України, вирішено не було, просив стягнути з відповідача на користь держави шкоду в розмірі 4760 гривень, а також суму судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Представник позивача Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином за останнім відомим місцем проживання.

У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2020 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_1 , на річці Кальміус у Лівобережному районі міста Маріуполя, здійснював незаконний лов риби забороненим знаряддям лову - однією сіткою "павук", та виловив рибу піленгас (молодь) у кількості 7 одиниць, вагою 0,2 кг, чим завдав рибному господарству України збитків на суму 4760 грн.

Згідно такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209, вартість 1 шт. піленгасу становить 680 гривень. Отже, вартість 7 піленгасів (улов риби згідно протоколу № 025712 від 01 жовтня 2020 року) становить 4760 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 виловив риби цінних порід на загальну суму 4760 гривень, чим заподіяв істотну шкоду.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2020 року, яка набрала законної сили 30 листопада 2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення та незаконно добутих водних живих ресурсів.

Відповідно до положень ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.

Відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, забороняється лов водних живих ресурсів із застосування вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.

Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року №1209.

Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ч. ч. 4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та порушення правил рибальства доведений постановою суду від 19 листопада 2020 року, яка набрала законної сили 30 листопада 2020 року.

Отже, завдання ОСОБА_1 шкоди рибному господарству України у розмірі 4760 гривень підтверджено постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, яким відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, судове рішення набрало законної сили.

За таких обставин з відповідача, враховуючи «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1209 від 21 листопада 2011 року, підлягає стягненню шкода в розмірі 4760 гривень, заподіяна незаконним добуванням (збиранням) цінних видів водних біоресурсів.

Оскільки позовні вимоги Маріупольської міської ради задоволені, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., то у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Маріупольської міської ради Донецької області (р/р UA0005686, отримувач: Донецьке ГУК/Маріуполь.МТГ/24060300, у банку Казначейства України (ЕАП), код податку: 24060300, ) в рахунок відшкодування збитків, спричинених внаслідок незаконного вилову риби, 4760 (чотири тисячі сімсот шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Маріупольської міської ради Донецької області (р/р UA0005686, отримувач: Донецьке ГУК/Маріуполь.МТГ/24060300, у банку Казначейства України (ЕАП), код податку: 24060300, ), витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області або безпосередньо до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28 січня 2021 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов