УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій неправомірними, скасування постанови,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 на його користь борг у загальній сумі 154172 гривні 48 копійок.

17 березня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на виконання зазначеного рішення суду.

Постановою державного виконавця ВДВС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 28 травня 2009 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-419-1/09. Зазначеною постановою було накладено арешт на все майно боржника.

15 квітня 2020 року він отримав пакет документів від адвоката Лисенка С.М., який представляє інтереси боржника ОСОБА_2 , з якого йому стало відомо, що державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2012 року.

Зазначає, що йому не було відомо про наявність зазначеної постанови та оригінал виконавчого листа з відділу йому не надходив.

ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця з приводу накладення арешту на належне йому майно. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за цією скаргою.

19 червня 2020 року він отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з якої стало відомо, що 01 березня 2010 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Вбачається, що на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2012 року у боржника було нерухоме майно, на яке можна було звернути стягнення.

Просив суд:

- поновити строк на подання скарги на дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2012 року у виконавчому провадженні № 13047552;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві Мазура Ю.С. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2012 року;

- скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2012 року у виконавчому провадженні № 13047552.

Скаржник та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені та просили їх задовольнити. Зазначили, що скаржник пропустив строк на подання скарги до суду з поважних причин, оскільки лише 19 червня 2020 року йому стало відомо про наявність на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у боржника нерухомого майна, на яке можна було звернути стягнення.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти поновлення строку на подання скарги до суду, просив відмовити в задоволенні скарги. Зазначив, що скаржнику було відомо про наявність постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2012 року та про можливість повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання у строк до 24 липня 2013 року. Разом з тим, ОСОБА_1 жодних дій не вчиняв протягом 10 років. Крім того, ОСОБА_2 подав до суду скаргу на дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 13047552 та 15 квітня 2020 року відправив засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , яку він отримав 16 квітня 2020 року. Таким чином, скаржник з 16 квітня 2020 року знав про наявність постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2012 року. Крім того, скаржник з моменту відкриття виконавчого провадження жодного разу не звертався з заявами про активізацію виконавчого провадження чи здійснення виконавчих дій, не надав докази наявності у власності боржника будь-якого майна, а лише вказував місце його проживання у м. Києві. Державний виконавець переконався в тому, що у боржника відсутнє майно в м. Києві, а тому його дії щодо повернення виконавчого документа є законними.

Представник заінтересованої особи - Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість (а.с. 6-7).

17 березня 2009 року Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на виконання зазначеного рішення суду.

Постановою державного виконавця ВДВС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 28 травня 2009 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-419-1/09 (а.с. 15).

24 липня 2012 року головним державним виконавцем ВДВС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с. 16).

З постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24 липня 2012 року вбачається, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. З огляду на наведене, головний державний виконавець постановив повернути виконавчий лист № 760/419-1/09 від 17 березня 2009 року стягувачеві.

Скаржник просить суд поновити строк на подання скарги на дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2012 року у виконавчому провадженні № 13047552.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

ОСОБА_1 зазначає, що лише 19 червня 2020 року йому стало відомо про наявність на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2012 року у боржника нерухомого майна, на яке можна було звернути стягнення.

Представник боржника ОСОБА_2 заперечував проти поновлення строку та зазначив, що скаржник з 16 квітня 2020 року знав про наявність постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2012 року, оскільки отримав копію скарги з додатками ОСОБА_2 на дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 13047552.

Разом з тим, згідно з інформацією від 19 червня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 01 березня 2010 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Вбачається, що на момент винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2012 року у боржника на праві власності було нерухоме майно, на яке можна було звернути стягнення.

У п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України зазначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Інформація про наявність у боржника майна скаржнику стала відома 19 червня 2020 року, коли він отримав інформаційну довідку з реєстру. Таким чином, про неправомірність постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2012 року скаржнику стало відомо лише 19 червня 2020 року.

За таких обставин, пропущений ОСОБА_1 строк для подання скарги має бути поновлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 13047552) виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Встановлено, що на момент винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2012 року у боржника на праві власності з 01 березня 2010 року було нерухоме майно, на яке можна було звернути стягнення.

За таких обставин, оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону та обмежує права стягувача.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 13047552), суд, -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання скарги на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій неправомірними, скасування постанови.

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій неправомірними, скасування постанови задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мазура Ю.С. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24 липня 2012 року у виконавчому провадженні № 13047552 незаконними.

Зобов`язати уповноважену посадову особу Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити дій щодо скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24 липня 2012 року у виконавчому провадженні № 13047552.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 29 січня 2021 року.

Суддя: