Справа №710/670/21
Номер провадження 2-з/710/20/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

08.06.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сивокінь С.С.,

за участі секретаря судових засідань Бойко О.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання частки померлого в праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шполянського районного суду Черкаської області перебуває вказана цивільна справа за позовом заявника у якому остання просить визначити частки померлого в праві спільної сумісної власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 . Також позивач просила визнати за нею право власності на 1/12 частину у вищевказаному житловому будинку.

07.06.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява про забезпечення позову у якій ОСОБА_1 просить накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , який складається із об`єктів нерухомості: житлового будинку з верандою (літ. А, а) загальною площею 121,1 кв.м, житловою площею 66,0 кв.м..; сараю (літ. Б); погреба (літ. п/д): вбиральні (літ. В); колодязя (літ. К); огорожі (№1).

Вимоги про забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 особисто в телефонному режимі повідомила останню про те, що оформить нотаріальну довіреність на ОСОБА_2 з правом продажу житлового будинку. 01.06.2021 на сайті www.olx.ua заявник виявила оголошення про продаж спірного житлового будинку, де ім`я продавця та контактний телефон повністю відповідають імені та номеру телефона відповідача по справі ОСОБА_2 . Отже, житловий будинок в любий момент може бути без перешкод відчужено ОСОБА_3 та/або її представником за довіреністю на користь третіх осіб. За таких обставин, у разі не вжиття заходів забезпечення позову та відчуження відповідачами житлового будинку в період розгляду справи рішення суду неможливо буде виконати.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, та без фіксування судового процесу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

За норами ч.9 ст. 158 ЦПК України, вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком, лише, збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, та існує реальна загроза істотного ускладнення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову у разі його доведеності, та у випадку незабезпечення позову існує загроза того, що під час судового розгляду спірне нерухоме майно може бути відчужено, у зв`язку із чим суд приходить до переконання про можливість часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись нормами ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , який складається із об`єктів нерухомості: житлового будинку з верандою (літ. А, а) загальною площею 121,1 кв.м, житловою площею 66,0 кв.м..; сараю (літ. Б); погреба (літ. п/д): вбиральні (літ. В); колодязя (літ. К); огорожі (№1).

В решті вимог відмовити.

Копію ухвали суду направити учасникам справи для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її оголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Сивокінь