Справа № 477/113/21
Провадження № 2-н/477/83/21
У Х В А Л А

28 січня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2021 року позивач ТОВ «Миколаївгаз Збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ у сумі 17667,88 грн.

Частиною 3 статті 19 ЦПК України встановлено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

В статті 161 ЦПК України зазначений перелік вимог за якими може бути виданий судовий наказ. Зазначений перелік є вичерпним та тлумаченню не підлягає. Положеннями зазначеної статті не передбачено видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором реструктуризації.

Крім цього, відповідно до пункту 9, пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової допомоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника: документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні. Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» (який набрав чинності з 1 липня 2003 року) для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованної заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги.

З огляду на матеріали наказу 01 липня 2019 року між боржником та стягувачем був укладений договір №398 про реструктуризацію заборгованості за послуги з газопостачання. Строк дії даного договору до 01 квітня 2020 року (пункт 4.1 Договору)

Підстави для зміни або розірвання договору визначені в статті 651 Цивільного кодексу України.

Тобто, із заяви ТОВ «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу та поданих разом із заявою документів вбачається спір про право, оскільки вимоги заявника неможливо вирішити в наказному провадженні, так як необхідно встановити факт невиконання боржниками договірних зобов`язань, які виникли на підставі договору реструктуризації, тому предметом самостійного доказування є застосування до боржників санкцій цивільно-правової відповідальності пов`язаних з неналежним виконання договірних зобов`язань, у тому числі шляхом розірвання укладеного між сторонами договору, а тому захист заявника - стягувача має здійснюватися шляхом пред`явлення позову за тими же вимогами у порядку позовного провадження.

Відповідно до частини 3 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги що заявлена вимога щодо стягнення заборгованості за договором реструктуризації не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Роз`яснити заявнику, що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 163, 165-166 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня одержання позивачем її копії.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Суддя В.В.Полішко