провадження №2/279/11/21
Справа № 279/1011/19
Р І Ш Е Н Н Я
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді Коваленко В.П.
секретаря Комарової О.В.
представника позивача ОСОБА_2
представника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа нотаріус Луцького міського нотаріального округу Снитюк Любов Григорівна, про визнання правочину удаваним, визнання договору недійсним, поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в якому просила:
- визнати довіреність серії ННА №988906 від 5 лютого 2018 року зареєстровано в реєстрі за №344, видану Томащуком Юрієм Леонідовичем ОСОБА_3 , посвідчену нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Снитюк Л.Г. удаваним правочином, укладеним з метою приховання договору купівлі-продажу автомобіля марки PEUGEOT 207,2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, об`єм двигуна 1560, вага 1374, тип авто легковий, тип кузова універсал, що укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ;
- визнати договір купівлі-продажу автомобіля марки PEUGEOT 207,2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, об`єм двигуна 1560, вага 1374, тип авто легковий, тип кузова універсал, що укладений між ОСОБА_3 (на підставі довіреності) та ОСОБА_5 недійсним;
- визнати автомобіль марки PEUGEOT 207,2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, об`єм двигуна 1560, вага 1374, тип авто легковий, тип кузова універсал, об`єктом спільної сумісної власності позивача та відповідача;
- поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності,
побутову техніку, а саме :
- дві м`ясорубки ZELMER 687,54, вартістю 1999,90 гривень;
- блендер погружний BRAUN МО 535 SAUSE, вартістю 1299 гривень, що підтверджується товарним чеком від 23.11.2016;
- праску PHILIPS GC 3821/70, вартістю 1399 грн., що підтверджується товарним чеком від 31.12.2016 року;
- пилосос циклонний SAMSUNG VC188YNMANC/EY, вартістю 2087,90 грн.;
- чайник PHILIPS HD 9310/93, вартістю 699,90 грн.,
-мікрохвильову піч SAMSUNG ME81ARW, вартістю 1835,10 грн., що підтверджується товарним чеком від 06.05.2016 ),
- мультиварку PHILIPS HD 3139/03вартістю 1400,90 грн., що підтверджується товарним чеком від 1.12.2016;
- пральну машину SAMSUNG WF- H600WCW, вартістю 7040 грн.,
- мікрохвильову піч SAMSUNG ME81ARW, вартістю 1738,00 грн.,що підтверджується товарним чеком від 05.03.2016;
- виділити відповідачу автомобіль марки PEUGEOT 207,2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, об`єм двигуна 1560, вага 1374, тип авто легковий, тип кузова універсал.
Стягнути компенсацію вартості майна з відповідача 1.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказане спірне майно було придбано в період шлюбу і є їх спільним майном. Проте, відповідач ОСОБА_3 намагається продати спільне майно автомобіль, фактично автомобіль був куплений за спільні кошти, але видано генеральну довіреність, що й змусило її просити суд про визнання правочину удаваним. Після укладення угоди ОСОБА_3 безперешкодно володіє транспортним засобом у своїх особистих потребах. Позивач вважає, що насправді був укладений не односторонній правочин у вигляді довіреності, а договір купівлі продажу.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ферік Р.М. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та їх представник адвокат Сачок А.В. позовних вимог не визнали, просили відмовити в їх задоволенні за безпідставністю.
Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини , суд приходить до наступного .
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 2016 року. В червні 2018 року фактично припинили спільне проживання . Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.03.2019 шлюб між сторонами розірваний. Ще в період шлюбу 05 лютого 2018 року ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 представляти його інтереси в органах поліції, сервісних центрах МВД знімати з обліку, продавати, обмінювати і т. д. транспортний засіб автомобіль марки PEUGEOT 207,2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, об`єм двигуна 1560, вага 1374, тип авто легковий, тип кузова універсал. (а.с. 81) Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Снитюк Л.Г. , зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №344.
Відповідно до вимог ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який вони насправді вчинили.
У разі встановлення факту неправомірності насправді вчиненого правочину удаваний правочин може бути визнаний недійсним на підставі вимог ч.1ст.215 ЦК, адже в ньому зовнішнє волевиявлення сторін не збігається з їх внутрішньою волею.
При укладенні удаваного правочину сторони мають намір своїми діями досягнути такого правового результату, який не є за законом наслідком даного волевиявлення, а намагаються досягнути іншого правового результату, про який вони фактично домовились. Тобто, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину, удаваний правочин може бути вчинено його сторонами для приховування іншого правочину між цими сторонами. Воля сторін в удаваному правочині спрямована на настання інших цивільно-правових наслідків, ніж ті, що передбачені правочином.
Відповідно до роз`яснень викладених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.
Аналіз зазначених норм у системному зв`язку свідчить про те, що видача довіреності є одностороннім правочином.
За змістом ч.4ст.334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації .
Таким чином, сторони, оформивши правовідносини на підставі оспорюваної довіреності, не вчинили тим самим правовідносини, що свідчать про перехід права власності транспортного засобу від позивача до відповідача.
З матеріалів справи видно, що автомобіль на даний час залишається зареєстрованим за власником ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу (а.с.86). Договір укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Верховний Суд у своїх постановах від 03 червня 2020 року (справа №683/3451/16-ц) та від 12 червня 2020 року (справа №709/2194/16-ц) неодноразово наголошував, що позивачі, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, мають доводити факт укладення правочину, що на його думку, є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; настання між сторонами інших прав та обов`язків , ніж тих, що передбачені удаваним правочином.
Отже, відповідно до ч.4ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду .
Позивач вищезазначеного не довела та не надала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження удаваності оспорюваної довіреності та наявності у сторін наміру приховати який-небудь інший правочин.
Доводи позивача про те, що фактично між сторонами було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу PEUGEOT 207,2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, об`єм двигуна 1560, вага 1374, тип авто легковий, тип кузова універсал, суд вважає безпідставними, оскільки позивачем не доведено, що сторонами укладено договір купівлі продажу транспортного засобу та досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору з додержанням форми та процедури, передбаченої законодавством.
Разом з тим, звертаючись до суду із позовними вимогами ОСОБА_1 зазначала, що під час шлюбу було придбано майно, телевізор, холодильник , спальний гарнітур, кухонний гарнітур та ряд електротоварів. Проте, позивач не надала належних, достовірних, допустимих письмових доказів про те,що саме це майно було нажито під час шлюбу.
Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).
Конструкція норми 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт , в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції , покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1ст.70 СК України).
Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка закріплені статтею 57 СК України.
Позовні вимоги про розподіл майна не є конкретними.
Вартість частини речей взята позивачем із чеків станом на 2016 рік. Відповідач не погодився, оскільки позивач працює продавцем у магазині «Фокстрот» і має можливість надати вказані чеки. Крім того, до жодного електротовару не надано паспорт товару. Позивачем не надано акт опису та оцінки майна. Ніхто з учасників не заявив клопотань про призначення експертизи для встановлення дійсної вартості спірного майна.
За таких обставин суд позбавлений можливості розділити меблі та речі, оскільки неможливо здійснити поділ речей з урахуванням рівності часток подружжя без визначення їх дійсної вартості на час поділу.
Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст..372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості його на час розгляду справи .
Крім того, за приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При цьому,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України ).
Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.25 вищезгаданої Постанови Пленуму, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі,суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст.71СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265,268 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст. ст. 69,70,71 Сімейного Кодексу України , - суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКПП НОМЕР_3 , право власності на Ѕ ідеальну частку автомобіля CHERY QQ, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКПП НОМЕР_4 , право власності на Ѕ ідеальну частку автомобіля CHERY QQ, державний номерний знак НОМЕР_2 .
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.
Визначити строком дії арешту на автомобіль марки «PEUGEOT 207», 2010 року, сірого кольору, об`єм двигуна -1560, вага -1374, легковий універсал в, державний номерний знак НОМЕР_5 , накладеного ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.04.2019 року, 90 ( дев`яносто )днів з дня набрання рішенням законної сили.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня отримання повного тексту рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Суддя Коваленко В.П.