Головуючий суддя
в суді І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/67/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючого - судді Потапенка А.В.,

за участі:

секретаря- Проценко Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У березні 2021 року позивачка подала до суду вказану позовну заяву. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем має спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Для нормального розвитку їхня дитина, окрім звичайних потреб в нормальному харчуванні, одязі, відпочинку, які відповідач має задовольнити за рахунок сплати аліментів, потребує додаткової уваги, що обумовлює додаткові витрати. Дитина має проблеми у відвідуванні додаткових занять - дочка навчається на інклюзивному навчанні, крім того, має досить хворобливий стан, що обумовлює придбання ліків, відвідування лікарів. Мати сплачує необхідні кошти, що пов`язані з відповідними особливими потребами дитини, та вважає, що батько окрім аліментних зобов`язань також повинен нести такі додаткові витрати. Розмір витрат, пов`язаних з потребами дочки, що вже були сплачені позивачкою склали 8000 грн та у подальшому підлягають сплаті у розмірі 6000 грн на місяць.

Батько дитини ніде не працює, проте позивачка вважає, що він має неофіційні доходи та здатний забезпечувати потреби дочки, інших аліментних зобов`язань не має.

Посилаючись на ст. 185 СК України позивачка просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти на забезпечення додаткових потреб їхньої неповнолітньої дитини ОСОБА_3 разово у розмірі 4000 грн та 3000 грн щомісяця, починаючи з дати подання позову.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

30 квітня 2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому вказував, що викладені обставини у позовній заяві не відповідають дійсності. З моменту народження дочки він весь час про неї піклується, у тому числі і щодо додаткових витрат, що викликані особливими потребами, та ніколи не відмовляв у наданні необхідних коштів, коли позивачка пояснювала для чого вони потрібні. У разі пред`явлення позивачкою відповідних документів щодо сплати коштів на додаткові потреби дитини, він згоден виплачувати половину витрачених коштів. Також вказував, що у нього на повному утриманні перебуває їхній спільний син, додаткові витрати на якого сплачуються виключно ним. У зв`язку із цим вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 пояснила, що вона витрачає кошти на придбання ліків, які потрібні постійно, обстеження МРТ, обстеження у лікаря, які необхідно проходити кожних пів року, та у окуліста кожного місяця, вона понесла витрати - апаратне лікування окуліста. Крім того, вона вимушена була витратити кошти на оплату рахунку за світло, які взяла з коштів на дитину, щоб не відключили від електропостачання. На роботу вона не може влаштуватись, їй відмовляють через дитину. Спільний син проживає з батьком, вона із сином не спілкується. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Одночасно вказував, що він погоджується сплатити половину витрат на ліки, МРТ, згідно квитанцій, поданих позивачкою.

Судом встановлено наступні обставини:

Сторони перебували у шлюбі (а.с.5), однак 03 вересня 2020 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення суду (а.с. 15-17).

Сторони мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 04 березня 2021 року (а.с.9) встановлено, що ОСОБА_1 проживає зі своєю дочкою в АДРЕСА_1 , та виховує дочку сама. Батько дитини ОСОБА_2 проживає окремо і не приймає участі у вихованні дитини ОСОБА_3 . На підставі акту обстеження оформлена довідка (а.с.7).

Дочка ОСОБА_3 перебувала на лікуванні в Національній дитячій спеціалізованій лікарні "ОХМАТДИТ" з 28 серпня 2019 року по 03 вересня 2019 року з діагнозом - нейрофіброматоз лівої білявушної ділянки (а.с.8). Вказане також підтверджено випискою з медичної карти хворого (а.с.10) та консультативним висновком дерматолога від 24 квітня 2021 року (а.с.55). Малолітня ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням, серії НОМЕР_1 (а.с.11). Відповідно до висновку про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 28 серпня 2020 року № 57/206 встановлено, що ОСОБА_3 має тяжкі порушення мовлення, ій рекомендована освітня програма: навчання за програмою ЗЗО (адаптована). За умови інклюзивного навчання потребує асистента вчителя та 6 годин корекційно-розвиткових занять (а.с.12-13). Дитина ОСОБА_3 за місцем навчання - ОЗО "Ржищівський ліцей "Лідер" характеризується позитивно (а.с.47).

З досліджених у судовому засіданні фіскальних чеків, рахунку про оплату за електроенергію та акту виконаних робіт (а.с.48-54) встановлено, що вартість придбання ліків, медичних препаратів та вартість аналізу крові складає 2675 грн 40 коп., решта чеків за придбання продуктів харчування та речей особистої гігієни.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 26 квітня 2021 року встановлено, що ОСОБА_4 проживає з батьком ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 . Мати - ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 участі не приймає (а.с.34), на підставі акту оформлено довідку (а.с.35).

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 78, 81 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі 2-1161/2011 (провадження № 61-15690св18) http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74121043; від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18) http://www.reyestr.court.gov.ua/ Review/72489694; від 08 травня 2018 року у справі № 272/118/17-ц (провадження № 61-13311св18) http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/73902406; від 16 травня 2018 року у справі № 666/5055/15-ц (провадження № 61-6827св18) http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74309677; від 26 вересня 2018 року у справі № 759/328/17 (провадження № 61-1264св17) http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/77068054.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

У судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_3 має захворювання, у зв`язку з яким потребує періодичного обстеження та постійної підтримуючої терапії, є дитиною з інвалідністю, навчається на інклюзивному навчанні. У зв`язку із цим мати ОСОБА_1 несе додаткові витрати, пов`язані з потребами дитини, тому потребує матеріальної допомоги. Позивачкою надано до суду докази понесених додаткових витрат, що пов`язані з особливими обставинами (захворювання дитини), які склали 2675 грн 40 коп., що узгоджено у судовому засіданні сторонами. Однак позивачкою не надано розрахунку або обґрунтування необхідності майбутніх витрат, також не надано доказів того, що відповідач матеріально спроможний сплачувати додаткові витрати у повному обсязі. Відповідач проживає окремо від позивачки разом із їхнім спільним сином, який перебуває на повному утриманні батька, мати вихованням та утриманням сина не займається. Також не доведено безпосереднього зв`язку сплачених коштів за електроенергію (а.с.53) із потребою додаткових витрат.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи позивачкою не доведено існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право отримання додаткових витрат у розмірі, який заявлено у позовній заяві, на підставі статті 185 СК України, що є її процесуальним обов`язком, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Отже необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки половину понесених витрат, що пов`язані з особливими обставинами (захворювання дитини), які склали 2675 грн 40 коп., тобто 1337 грн 70 коп., в задоволенні решти позовних вимог відмовити через їх недоведеність.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Отже з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 303 грн 50 коп.

Керуючись ст. 180, 185 СК України, ст. 4, 12, 81, 141, 206, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти на забезпечення додаткових потреб малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разово у сумі 1337 (одна тисяча триста тридцять сім) гривень 70 копійок.

В решті позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави в особі ДСА України (ідентифікаційний код 26255795, 01601, м.Київ, вул. Липська, 18/5) судовий збір у розмірі 303 (триста три) гривні 50 коп. (отримувач - ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) - UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07 червня 2021 року.

Повні найменування сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП - не повідомив, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя