КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/6747/20 Головуючий у 1 інстанції: Жук М.В.
Провадження № 22-ц/824/8694/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного банку «Універсал Банк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним, зобов`язання вчинити пенні дії та відшкодування майнової шкоди,-

в с т а н о в и в:

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного банку «Універсал Банк» (далі - АБ «Універсал Банк») про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним, зобов`язання вчинити пенні дії та відшкодування майнової шкоди. Зазначає, що 21.12.2007 року він уклав з ВАТ «Універсал банк», яке в подальшому змінило назву на АТ «Універсал Банк», договір № VG1330 про видачу та використання кредитних карток. За умовами цього договору банк видав йому кредитну карту Visa/Gold з кредитним лімітом 100 000 грн. Пунктами 25.2, 21.1 вищевказаного договору передбачено, що договір має необмежений строк дії та припиняє свою дію тільки у випадку розірвання його будь-якою стороною; кожна картка буде автоматично поновлена банком після закінчення її терміну дії. Однак, 07.02.2020 року його повідомлено банком, що договір № VG1330 від 27.12.2007 року було закрито у 2008 році, а обслуговування його карткового рахунку проводиться на підставі договору № VG2309 від 03.03.2008 року. Одностороння відмова банку від договору порушує його права як споживача фінансових послуг, договір № VG2309 від 03.03.2008 року він не підписував, однак ним вносились на розрахунковий рахунок кошти на погашення заборгованості, оплату процентів, комісії, пені, а також плата за обслуговування рахунку у загальній сумі 198 560 грн. 62 коп. ОСОБА_1 просив визнати недійсним договір № VG1330 від 27.12.2007 року про видачу та використання кредитних карток, а зобов`язання за цим договором виконаним; стягнути з АТ «Універсал Банк» майнову шкоду з урахуванням трьох процентів річних та інфляційних втрат у розмірі 348 165,26 грн., з яких 198 560,62 грн. внесених коштів, 23 998,69 грн. - три проценти річних, 125 605,95 грн. інфляційних втрат, внаслідок нікчемності договору № VG2309 від 03.03.2008 року; визнати протиправними після 31.01.2020 року та заборонити АТ «Універсал Банк» будь-які дії по списанню грошових коштів, нарахуванню штрафних санкцій, пені, комісій списання нарахування грошових коштів.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не надав належної оцінки його доводам щодо недійсності договору № VG1330 від 27.12.2007 року про видачу та використання кредитних карток та протиправність списання з карткового рахунку процентів та штрафів після закінчення кредитного договору, що є наслідком одностороннього розірвання договору банківського рахунку шляхом подачі ним заяви про закриття карткового рахунку після відмови банку в перевипуску кредитної картки.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 21.12.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № VG1330 про видачу та використання кредитних карток Visa Classic/Electron/Gold ВАТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 (а.с. 17-27).

03.03.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № VG2309 про видачу та використання кредитних карток Visa Classic/Electron/Gold ВАТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 (а.с. 69-74).

При цьому, ОСОБА_1 підтверджено отримання примірнику договору № VG2309 від 03.03.2008 року, про що свідчить його особистий підпис у цьому договорі (а.с.69-74).

Відповідно до листа АТ «Універсал Банк» від 07 лютого 2020 року №38083 договір № VG1330 від 21.12.2007 року було закрито у 2008 році, рахунок № НОМЕР_3 відкритий до діючого договору № VG2309 від 03.03.2008 року. Станом на 07.02.2020 року загальна сума заборгованості по договору становить 99 674,27 грн., з яких 99 221,53 грн. - тіло кредиту, 452,74 грн. - нараховані відсотки. Відповідно до п. 13.1 Договору нараховані відсотки за користуванням кредитним лімітом у розмірі 2 353,71 грн. (а.с. 33).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору № VG1330 від 27.12.2007 року про видачу та використання кредитних карток недійсним, а зобов`язання за цим договором - виконаним; стягнення з АТ «Універсал Банк» майнової шкоди з урахуванням трьох процентів річних та інфляційних втрат у розмірі 348 165,26 грн., з яких 198 560,62 грн. - внесені кошти, 23 998,69 грн. - три проценти річних, 125 605,95 грн. - інфляційні втрати, внаслідок нікчемності договору № VG2309 від 03.03.2008 року; та визнання протиправними після 31.01.2020 року та заборону АТ «Універсал Банк» будь-яких дій по списанню грошових коштів, нарахуванню штрафних санкцій, пені, комісій списання нарахування грошових коштів.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1, 3 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Недодержання вказаних вимог є підставою для визнання правочину недійсним відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 не довів наявності підстав для визнання недійсним договору № VG1330 від 27.12.2007 року про видачу та використання кредитних карток. Наведені позивачем доводи стосуються виконання банком договору, а не відповідності положень договору вимогам закону на момент його укладення. Не доведені жодними доказами посилання ОСОБА_1 , що він не підписував договір № VG2309 від 03.03.2008 року,умовами якого узгоджено списання банком з рахунку грошових коштів на погашення заборгованості.

Також позивач не довів наявності підстав для визнання виконаними зобов`язань за договором та заборону АТ «Універсал Банк» вчиняти дії по списанню грошових коштів, нарахуванню штрафних санкцій, пені, комісій.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у позові ОСОБА_1 , правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 червня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.