Справа № 644/6234/20
Повадження № 2/638/1284/21
РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка В.Р.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач керівник Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до керівника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Здоровко Олександра Івановича про стягнення моральної шкоди, присудження компенсації за порушення права за невиконання судового рішення в розумний строк,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до керівника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Здоровко Олександра Івановича про стягнення моральної шкоди, присудження компенсації за порушення права за невиконання судового рішення в розумний строк, в обґрунтування якого зазначила, що вона є людиною похилого віку та внутрішньо переміщеною особою, має сина інваліда першої групи «А». У зв`язку з бойовими діями на сході країни вимушена була виїхати до м. Харкова. Їй на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , співвласниками якої є онуки її покійного чоловіка. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року усунуто перешкоди у користуванні позивачкою правом власності шляхом виселення ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 . Вказане рішенні набрало законної сили 27 січня 2015 року. На підставі цього рішення 28 квітня 2014 року видано виконавчий лист за № 644/2187/13-ц. 10 жовтня 2014 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Однак, рішення суду не виконувалось та була втрачене постанова про відкриття виконавчого провадження. Після прийому позивачки керівником виконавчої служби постановою головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 24 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження з приводу виконання вказаного рішення суду. Проте, рішення суду не виконувалось тривалий час, у зв`язку з чим позивачка не мала змоги володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю і вимушена була жити на вокзалі поки не знайшла інше житло, за яке сплачувала кошти, проте на той час вона отримувала пенсію у невеликому розмірі. Після звернення позивачки з листом у Міністерство юстиції України, яке направило лист до Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо перевірки фактів, викладених у скарзі позивачки, та невідкладного вжиття заходів щодо усунення порушень, 20 жовтня 2016 року знову ухвалена постанова про відкриття виконавчого провадження. 31 жовтня 2016 року вказане рішення суду було виконане. Позивачка посилається на те, що тривалим невиконанням рішення суду їй завдано моральну шкоду.

ОСОБА_1 просила суд стягнути моральну шкоду та присудити їй компенсацію за порушення права щодо невиконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року по справі № 644/2187/13-ц в розумний строк в сумі 500000 грн.

У відзиві на позовну Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зазначив, що до відділу не надходили скарги на дії або бездіяльність державного виконавця або посадових осіб відділу. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала клопотання, в якому просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у справі № 644/2187/13-ц заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відновлення права власності шляхом виселення та вселення задоволено. Усунуто перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у користуванні правом власності шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та вселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1 . Рішенні набрало законної сили 27 січня 2015 року (а.с. 9-11).

28 квітня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист у справі № 644/2187/13-ц, боржник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Постановою головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 10 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 644/2187/13-ц, виданого 28 липня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про усунення перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користуванні правом власності шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та вселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 12 об).

Постановою головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 24 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 644/2187/13-ц, виданого 20 лютого 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про усунення перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користуванні правом власності шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та вселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 13 об).

Згідно копії листа Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23 вересня 2016 року № М-23742/20.4 Департаментом надіслано Головному територіальному управлінню юстиції у Харківській області Управління державної виконавчої служби за належністю для розгляду в межах компетенції звернення ОСОБА_1 . В листі зазначено прохання щодо об`єктивної і всебічної перевірки викладених у зверненні фактів встановити причини та умови, які сприяли порушенням, невідкладно вжити заходів до їх усунення. У разі визнання його необгрунтованим, роз`яснити порядок оскарження прийнятого за ним рішення (а.с. 16).

Головне територіальне управління юстиції у Харківській області листом від 07 жовтня 2016 року за № 07.02-23/07.02-29/М-228 повідомило ОСОБА_1 про направлення її звернення для розгляду начальнику Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та приписало останньому розглянути звернення, про наслідки розгляду звернення та вжиті заходи повідомити заявника та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 17).

20 жовтня 2016 року на адресу, зокрема, ОСОБА_1 Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції надіслана постанова старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 20 жовтня 2016 року про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 644/2187/13-ц, виданого 20 лютого 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про усунення перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користуванні правом власності шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та вселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 18).

31 жовтня 2016 року на адресу, зокрема, ОСОБА_1 Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції надіслана постанова старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 31 жовтня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з приводу виконання виконавчого листа № 644/2187/13-ц, виданого 20 лютого 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова.

Згідно копії довідки від 08 січня 2015 року № 09, виданої Моспанівською сільською радою, ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з нею за даною адресою проживає син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 20).

Відповідно до копії довідки Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області від 13 липня 2015 року ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає по АДРЕСА_4 , перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області та отримує пенсію за віком в розмірі 1074,87 грн з 01 жовтня 2014 року (а.с. 20).

У статті 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Частиною першою статті 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

В пункті 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» зазначено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Предметом позову у цій справі є стягнення коштів у рахунок відшкодування моральної шкоди з Управління Державної міграційної служби України в Луганській області

Відповідно до статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд приймає до уваги висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року щодо суб`єктного складу учасників справи у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, а саме залучення до участі у справі в якості відповідача державу як учасника цивільних правовідносин.

У пункті 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц зроблено висновок, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

Таким чином, оскільки позивачем у цій справі заявлено позов про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням органу державної влади, то належним відповідачем у цій справі є держава Україна як учасник цивільних відносин.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначила відповідачем керівника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Здоровко Олександра Івановича.

Згідно частини другої статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтею 2 ЦК України передбачено, що учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Відповідно до ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 зазначено, що держава може вступати як у цивільні (господарські), так і у адміністративні правовідносини. У випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність на рівні з іншими учасниками цивільних правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції, встановленої законом. У випадку, коли держава вступає в адміністративні правовідносини, вона діє через свої органи як суб`єкт владних повноважень. Отже, поведінка органів, через які діє держава у цивільних або адміністративних відносинах, розглядається як поведінка держави у цивільних або адміністративних відносинах. При цьому відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, як у цивільних, так і в адміністративних відносинах органи, через які діє держава, не мають власних прав і обов`язків, але наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних відносинах.

Згідно ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (ч. 4 ст. 51 ЦПК України).

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів або замінювати первісного відповідача належним відповідачем, та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до керівника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Здоровко Олександра Івановича про стягнення моральної шкоди, присудження компенсації за порушення права за невиконання судового рішення в розумний строк та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі про дату, час та місце судового засідання.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , звертаючись до суду із позовом, не зазначила відповідачем державу Україна в особі відповідних органів та клопотань у передбачений ЦПК України спосіб і строк про залучення до участі у справі в якості відповідача державу Україна як учасника цивільних відносин позивачка не заявляла.

Оскільки, дана справа є малозначною, тому розгляд цієї справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження.

До початку першого судового засідання позивачкою не було заявлено клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем або залучення до участі у справі співвідповідача, як то передбачено положеннями ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України. Суд же позбавлений можливості без відповідного клопотання позивача, поданого у передбачений ст. 51 ЦПК України строк, самостійно заміняти первісного відповідача належним відповідачем або залучати до участі у справі співвідповідача.

Отже, позивачкою не заявлялось у строки, передбачені ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, клопотання про залучення відповідачем державу України.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що позивачкою позов заявлений до неналежного відповідача.

Оскільки позивачка пред`явила позов до керівника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Здоровко Олександра Івановича, який є неналежним відповідачем, із клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем або залучення до участі у справі співвідповідача позивачка не звернулась у строки та в порядку, передбаченому діючим цивільним процесуальним законодавством, а суд не наділений повноваженнями самостійно залучати до участі у справі співвідповідача або заміняти первісного відповідача належним відповідачем, тому суд приходить до висновку, що керівник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Здоровко Олександра Івановича є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки вимоги заявлено не до того відповідача, який має відповідати за цим позовом, що має наслідком відмову в задоволенні позовних вимог.

Правовий висновок щодо обґрунтованості відмови у позові, пред`явленого до неналежного відповідача, викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц.

При цьому, позивачка не позбавлена права звернутися до суду з аналогічним позовом до належних учасників справи, а саме держави Україна з вимогою про відшкодування моральної шкоди за рахунок коштів держави, тому її право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не порушено.

За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 до керівника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Здоровко Олександра Івановича про стягнення моральної шкоди, присудження компенсації за порушення права за невиконання судового рішення в розумний строкне підлягають задоволенню.

З урахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору та у задоволенні позову відмовлено, тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до керівника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Здоровко Олександра Івановича про стягнення моральної шкоди, присудження компенсації за порушення права за невиконання судового рішення в розумний строк відмовити.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28 січня 2021 року.

Суддя І.П. Латка