ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 червня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/3442/20

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/989/21

Суддя Чернігівського апеляційного суду Губар В.С., перевіривши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

встановив :

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2020 року в задоволенні позовних вимог АТ «Унверсал Банк» відмовлено.

01 червня 2021 року представник АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. звернувся з апеляційною скаргою на рішення першої інстанції.

Одночасно представником АТ «Універсал Банк» подано клопотання, в просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що у зв`язку із запровадженим на території України карантином, у Банку були заборонені відрядження та дистанційний режим роботи відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)».

Як убачається з матеріалів справи, 17 липня 2020 року Деснянським районним судом м. Чернігова проголошена вступна та резолютивна частина оскаржуваного рішення Повний текст судового рішення виготовлений 22 липня 2020 року.

Як убачається із журналу судового засідання, представник АТ «Універсал Банк» під час проголошення судом вступної та резолютивної частини рішення присутнім не був.

Згідно супровідного листа судом першої інстанції 23.07.2020 року учасникам справи направлена копія рішення суду, у тому числі і АТ «Універсал Банк» та отримана ним 27 липня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції закінчився 26 серпня 2020 року, а апеляційна скарга подана лише 01 червня 2021 року.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.358 ЦПК України.

Пункт 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Слід зазначити, що поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення.

За положеннями статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечило б рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Із практики ЄСПЛ також випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року в справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У § § 46, 47 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, § § 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Разом з тим, звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення суду апелянт скористався своїм правом та подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, обґрунтовуючи пропуск такого строку продовженими на підприємстві обмежувальними заходами з метою запобігання розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19 та надаючи відповідні докази.

Системний наліз положень ст. 12, 127, 354, 357, 358 та пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України дає підстави вважати, що клопотання учасників справи про поновлення процесуального строку повинно бути вмотивоване та документально підтверджене.

На підтвердження обставин, на які посилається апелянт, як на підставу пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, скаржник надав наступні документи:

-копію наказу АТ «Універсал Банк» від 02 квітня 2020 року № 54/0«Про запровадження дистанційної роботи»;

- копію наказу АТ «Універсал Банку» від 16 березня 2020 року № 47 «Про вжиття заходів у зв`язку з пандемією корона вірусу».

Проте, з вказаних копій документів не вбачається, що саме для працівників підприємства, які виконують роботу з правового супроводу судових справ, встановлено дистанційний режим роботи та/або саме ці працівники знаходились на лікарняному.

Окрім того, з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у цій справі АТ «Універсал Банк», звернувся 01 червня 2021 року, після спливу десяти місяців після ухвалення рішення судом першої інстанції та з дня отримання копії рішення суду першої інстанції.

Зокрема, можливість встановити наявність підстав, на які посилається скаржник як на підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, вбачається у разі подання скаржником, наприклад, графіків роботи працівників, графіків дистанційної роботи працівників, наказів про зміни в організації роботи щодо відновлення доступу працівників до офісу підприємства.

При цьому, слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» запроваджено послаблення протиепідемічних заходів.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

За таких обставин, за умови отримання апелянтом копії рішення суду 27 липня 2020 року, апеляційний суд критично ставиться до посилань апелянта про поважність причини пропуску на апеляційне оскарження рішення суду і визнання їх такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Враховуючи викладене, оскільки АТ «Універсал Банк» не доведено поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, зокрема щодо визнання їх такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, тому наведені у клопотанні підстави для пропуску строку на апеляційне оскарження спростовуються матеріалами справи, а отже їх слід визнати неповажними.

Тому для повного, об`єктивного та всебічного встановлення поважності причин пропуску АТ «Універсал Банк» строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі, апелянту необхідно надати заяву (клопотання) із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши десятиденний строк для усунення зазначених вище недоліків, а саме для надання заяви (клопотання) із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 185, ч.2 ст.357 ЦПК України, суддя

ухвалив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг залишити без руху.

Запропонувати особі, що подає апеляційну скаргу, протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали надати Чернігівському апеляційному суду заяву (клопотання) із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Копію ухвали направити Акціонерному товариству «Універсал Банк» та представнику ОСОБА_2 .

Роз`яснити, що у разі, якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Губар