Справа № 149/149/21
Провадження №2/149/183/21
Номер рядка звіту 38
"28" січня 2021 р. м. Хмільник
Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,
В С Т А Н О В И Л А :
До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.
Разом з позовною заявою надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання мотивоване тим, що позивач перебуває у важкому матеріалаьному становищі, на його утриманні перебуває неповнолітній син та важкохвора матір, а тому в нього не має можливості сплатити судовий збір.
Суддя, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, а й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави. Це положення також не передбачає надання права на безкоштовні провадження в цивільних справах (Airey v. Ireland). Більше того, можливість, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду, не виключається ЄСПЛ. Такі обмеження несумісні з п. 1 ст. 6 Конвенції лише якщо вони не переслідують законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, якої вони прагнуть досягти.
Так, у справі Bellet v. France суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).
При вирішенні питання про наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору суддя враховує, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. Посилання позивача на те, що на його утриманні перебуває неповнолітній син та він "здійснює догляд за хворою матір`ю", як зазначено в довідці голови вуличного комітету від 21.01.2021 року, не є безумовним свідченням неможливості сплати судового збору в розмірі, визначеному законодавством, надмірної обтяжливості цієї суми та її неспівмірності, в тому числі з урахуванням суті спору, ціни позову і наявності у позивача доходу за останній рік.
Враховуючи викладене, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання.
Керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 136 ЦПК України, суддя -
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Павлюк О. О.