Справа № 192/1560/19
Провадження № 2/192/21/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

02 лютого 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю секретаря судового засідання Корота Л.С.,

представника позивача Шкромиди Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою був укладений кредитний договір №12.04.2019-100002519 про надання останній кредиту в сумі 9000 грн. 00 коп., зі сплатою за користування кредитом у розмірі 2520 грн., строком на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення до 26 квітня 2019 року.

У відповідності до умов договору банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі та видав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 16020 грн. 00 коп., з яких 9000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 2520 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 4500 грн. 00 коп. штраф, від сплати яких відповідачка ухиляється, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №12.04.2019-100002519 від 12 квітня 2019 року про надання останній кредиту в сумі 9000 грн. 00 коп. терміном на 14 календарних дні, зі сплатою за користування кредитом процентів нарахованих згідно п. 1.4 цього договору в розмірі 2520 грн., зі строком повернення кредиту до 26 квітня 2019 року (а.с. 5, 6).

Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі 9000 грн. 00 коп. згідно видаткового касового ордеру від 12 квітня 2019 року (а.с. 7).

Таким чином судом достовірно встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір, за яким відповідачка отримала суму коштів від позивача в розмірі 9000 грн.

Відповідно до наведеного розрахунку заборгованості, позивач вважає, що у відповідачки виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 16020 грн. 00 коп., з яких 9000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 2520 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 4500 грн. 00 коп. штраф (а.с. 4).

Разом з тим з врахуванням положень ст. 1050 ЦК України, суд вважає, що нарахування штрафних санкцій після закінчення строку кредитування є помилковим, оскільки після закінчення такого строку позивач має право на відповідальність за ст. 625 ЦК України.

Тому суд вважає, що з відповідачки підлягає стягненню: несплачена сума кредиту в розмірі 9000 грн., відсотків за період 12 квітня 2019 року по 26 квітня 2019 року в сумі 2520 грн., а всього 11520 грн. 00 коп., в іншій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають, як безпідставні.

Зазначені висновки суду відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові №444/9519/12 від 28 березня 2018 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а.с. 3).

На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України; керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 37356833, за кредитним договором №12.04.2019-100002519 від 12 квітня 2019 року заборгованість за кредитом в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 (нуль) коп., по відсоткам за користування кредитом в розмірі 2520 (дві тисячі п`ятсот двадцять) коп. 00 (нуль) коп., а всього 11520 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 (нуль) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 (нуль) коп. витрат по сплаті судового збору.

В задоволені іншої частини позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в загальному порядку встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2021 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О