Провадження № 2/752/3346/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 січня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Бродюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

30.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та визначення місця проживання дітей.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що з відповідачкою ОСОБА_2 перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя з ОСОБА_2 не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. Поступово вони віддалилися один від одного і стали жити кожен своїм життям, подружні відносини припинені, можливість зберегти сім`ю відсутня. Також повідмив суду, що спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна та місця проживання дітей немає. Подальше збереження сім`ї буде суперечити його інтересам.

Просив суд розірвати їх з відповідачкою шлюб, дітей залишити проживати з матір`ю.

Провадження у справі відкрито 02 жовтня 2020 року, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Сторони у судовому засіданні відсутні.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомив суд, що заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві підтримує у повному обсязі, просить здовольнити.

Відповідачка також звернулася до суду з заявою про розгляд справи за позовними вимогами ОСОБА_4 до неї про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей без її участі. Просила суд розірвати їх з позивачем шлюб з підстав викладених у позовній заяві та визначити місце їх спльних з позивачем дітей з нею.

Дослідивши матеріаи справи, суд вважає за можливе заявлений позов задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2006 року, є батьками неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.4,5,6).

Подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. ОСОБА_4 прийняв рішення про розірвання шлюбу з яким погоджується ОСОБА_5 ..

Наразі, судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась і сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам позивача.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд вважає, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі, їх шлюб може бути розірваний.

Звертаючись до суду з позовом, про розірвання шлюбу позивач вказав, що їх діти неповнолітній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня дочка - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання їх з відповідачкою шлюбу залишаться проживати з останньою.

Відповідачка ОСОБА_2 підтвердила зазначені обставини та просила суд визначити місце проживання їх спільних із позивачем дітей з нею, оскільки це питання має бути врегульованим у судовому порядку.

Відповідно до правил ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Правилами ч. 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи , їхніх представників.

Приймаючи до уваги, що сторони у справі заявили про вирішення судом їх питання щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю, відповідно у суду відсутні будь-які сумніви з приводу достовірності цих обставин та добровільності їх визнання сторонами, а тому приходить до висновку, про визначення місця проживання їх спільних дітей з матір`ю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 104,110,112,7,161 СК України, ст.ст.4,6,23,27,76,141,259,263,430 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 265 - розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю - ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк