Справа №639/3645/21
Провадження №2/639/1732/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про набуття права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про набуття права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2021 року для розгляду вказаної справи було обрано головуючого суддю Труханович В.В.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші підстави, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїх рішеннях ЕСПЛ неодноразово зазначав, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (Рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 p.).

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Пунктами 104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» визначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності ( рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, «Веттштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-чийого боку та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як у відношенні до суспільства в цілому, так і у відношенні до конкретних сторін судової справи, по якій він повинен винести рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» роз`яснено судам, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Так, в провадженні судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. перебувала цивільна справа № 639/5642/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за набувальною давністю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за набувальною давністю.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 березня 2021 року у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за набувальною давністю відмовлено.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за набувальною давністю відмовлено. Рішення набрало законної сили.

З огляду на викладене, оскільки суддею Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. у рішенні Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 березня 2021 року по цивільній справі № 639/5642/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за набувальною давністю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за набувальною давністю, вже давалася оцінка правовідносинам між тими самими сторонами з тих же самих підстав та предмету позову, для усунення можливих сумнівів щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд справи судом, якому заявник довіряє та законності судового рішення у відповідності до принципів статті 6 Європейської Конвенції суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 40, 41 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у цивільній справі №639/3645/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про набуття права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями.

Цивільну справу №639/3645/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про набуття права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Труханович