Справа № 367/3612/21
Провадження №2/367/4333/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бузковий двір» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бузковий двір» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позивач вказує, що 17 червня 2020 року між відповідачем та фізичною особою - ОСОБА_2 було укладено цивільно-правовий договір №1/2020 на виконання робіт. 18 червня 2020 року о 13:16 під час проведення монтажних робіт відповідно до вищевказаного договору шматок цегли відірвався та пошкодив переднє праве крило автомобіля «Suzuki Vitara S» номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності. Позивач одразу звернувся до відповідача та вони досягли усної домовленості про те, що завдані позивачу збитки будуть відшкодовані шляхом звільнення його від сплати послуг, які надає відповідач до повного відшкодування завданої шкоди, а саме послуг за утримання будинку та прибудинкової території. Не дивлячись на те, що відповідачу достеменно було відомо, що під час виконання робіт відповідно до Договору від 17.06.2020р. № 1/2020 виконавцем завдано шкоди майну позивача, 19.06.2020 відповідачем було підписано Акт прийому-здачі виконаних робіт без зауважень та претензій. Оскільки у липні позивач отримав рахунок на сплату послуг за утримання будинку та прибудинкової території, він повторно звернувся до відповідача з проханням пояснити причину порушення домовленостей та відшкодувати завдані збитки. Голова правління відповідача пояснив позивачу, що сам не має права приймати такі рішення, а позивачу необхідно дочекатися засідання правління відповідача, яке і розгляне його заяву. 23.01.2021р. відбулося засідання Правління відповідача на якому було прийнято рішення, яким було зобов`язано надати відповідь позивачу за підписом Голови правління відповідача. Листом від 12.03.2021р. №06/03 відповідач описав ситуацію, але не визнав своєї вини.

Позивач вважає, що діями (бездіяльністю) відповідача порушено його інтереси та спричинено йому матеріальну за моральну шкоду з наступних підстав: листом від 12.03.2021р. №06/03 відповідач стверджує, що падіння уламку цегли, який пошкодив майно позивача сталося не з вини виконавців ремонтних робіт, тому позивач стверджує, що спричинення шкоди його майну сталося з вини відповідача, оскільки обов`язки щодо утримання, реконструкції, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку лежить на відповідачу згідно статуту останнього. Порушення відповідачем своїх статутних обов`язків призвело до спричинення шкоди позивачу. Вищеназваним листом відповідач, в протиріч вимогам ст.614 ЦКУ, не спростував відсутність своєї вини у завданні збитків позивачу.

Відповідач порушив вимоги Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17 травня 2005 щодо своєчасного огляду фасаду та проведення відповідних ремонтних робіт.

Одночасно позивач зазначає, що відповідач стверджує, що його автомобіль знаходився у житловій зоні, яка не передбачає місця для стоянки, але, разом з тим, докази неможливості або заборони парковки автомобілів у вказаному місці не існують. На заїздах відсутні знаки, які б забороняли парковку автомобілів. Твердження про те, що позивачем порушені правила парковки протирічать суті справи, оскільки машина була припаркована поза межею обмежувальної стрічки та на відстані більше трьох метрів від стіни будинку. Частина цегли, що впала, спричинила позивачу збитки тільки тому, що відрикошетила від підвіконника. Фактично завдані позивачу збитки становлять 4800,00 (чотири тисячі вісімсот) гривень, що підтверджується рахунком-фактурою №1929 від 07.07.2020. Посилання відповідача на Закон України «Про автомобільний транспорт» є нікчемним, оскільки дія вищезазначеного Закону не розповсюджується на приватний транспорт і посилання на його норми є безпідставним. Відповідач стверджує, що відсутнє прізвище замовника робіт, але не звертає увагу на те, що рахунок-фактура містить номер автомобіля. Власне прізвище було вписано після повного виконання та прийняття робіт позивачем.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем була спричинена йому моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправним пошкодженням автомобіля, очікуванням вирішення його питання та відшкодуванням завданих збитків більше 8 місяців, постійними відмовками Голови правління Відповідача щодо порядку та строків розгляду його заяв та інші фактори, що спонукали його до додаткових фінансових, моральних та часових затрат. Для відновлення попереднього стану пошкодженого майна позивач вимушений був знайти недорогу майстерню та очікувати черги для проведення ремонтних робіт. На час ремонту він та члени його сім`ї не могли використовувати власний автотранспорт, а вимушені були користуватися послугами таксі. Усі названі дії призвели до душевних страждань позивача та побутового дискомфорту, оскільки при наявності власного транспорту до закінчення його ремонту позивач та члени його сім`ї вимушені були пересуватися на таксі або громадському транспорті.

У зв`язку вищевикладеним, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 4 800 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., судові витрати в розмірі 908 грн.

13.07.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому він вказує, що позов є необгрунтованим, та таким що, не підлягає задоволенню. Вказує, що у червні 2020 року на підставі цивільно-правового договору № 1/2020 від 17 червня 2020 року, укладеним відповідачем та ОСОБА_2 , проводились ремонтні роботи на даху будинку 1 під`їзду та зовнішні роботи на стіні будинку 2 під`їзду. Під час проведення ремонтних робіт відповідачем було забезпечено огородження небезпечних ділянок (входи до під`їздів, прохід між будинком та огорожею були обтягнуті червоно-білою попереджувальною стрічкою та об`явою «Обережно прохід заборонено. Висотні роботи»). Факт огородження відповідачем небезпечних ділянок не заперечується і позивачем, який у позові зазначає про існування обмежувальної стрічки, а тому не потребує доведенню. Через деякий час до відповідача звернувся співвласник будинку ОСОБА_3 з проханням відшкодувати йому вартість пошкодженого транспортного засобу в розмірі 4 800,00 грн., в підтвердження чого було надано рахунок-фактуру від 07.07.2020 № 1929. В той же час, ОСОБА_3 не було надано відповідачу жодних документів та доказів, які підтверджують заподіяння шкоди його транспортному засобу з вини відповідача або з вини неналежного проведення ремонтних робіт, а також належних документів, які підтверджують розмір заподіяних йому збитків. Звернення співвласника було розглянуто на засіданні Правління відповідача, яке дійшло висновків, що «в ОСББ відсутня стоянка для власного транспорту, між громадянином ОСОБА_3 та ОСББ «Бузковий двір» не має договірних відносин на забезпечення охорони та цілісності його власного автомобіля. Запропоновано за відшкодуванням звернутися до страхової компанії та сплатити на рахунок ОСББ внески на утримання будинку та прибудинкової території» (копія протоколу № 1 від 23.02.2021 є в матеріалах справи). У зв`язку з цим відповідачем було відмовлено ОСОБА_3 у відшкодуванні. Пізніше до відповідача з аналогічною заявою звернувся позивач у якій просив відшкодувати йому шкоду заподіяною його транспортному засобу в розмірі 4 800,00 грн. на підстав рахунку-фактури від 07.07.2020 № 1929. Листом від 12.03.2021 № 06/03 відповідачем у відповідь на лист позивача від 03.03.2021 № 01/03 повідомлено позивача про відсутність підстав для відшкодування шкоди.

У відзиві представник відповідача зазначає, що позивачем не було надано суду жодного доказу, який би підтверджував факт заподіяння шкоди його транспортному засобу саме у подвір`ї будинку відповідача, внаслідок протиправної поведінки відповідача, з вини відповідача, розмір заподіяних збитків та факт їх понесення. Для підтвердження заподіяння шкоди майну позивача на подвір`ї будинку відповідача позивач не надав протокол огляду місця події органами внутрішніх справ, або інші документи, які підтверджують дату, час та місце заподіяння шкоди і докази вини відповідача у заподіянні збитків позивачу (постанова про притягнення до адмінвідповідальності за невиконання обов`язків щодо утримання будинку). Крім цього, звертає увагу суду на відсутність підстав беззаперечно стверджувати, що шкода виникла з вини відповідача, оскільки вона могла бути заподіяна позивачу іншими особами. Це доводиться тим, що як повідомляв позивач відповідачу, він припаркував транспортний засіб у дворі будинку, між під`їздами, куди виходять вікна житлових квартир та де немає паркувального майданчику. З огляду на це, існує імовірність, що цеглина могла бути кинута з вікна кимось із мешканців будинку, а не впала, із даху будинку. Таким чином, позивачем не доведено заподіяння шкоди транспортному засобу відповідачем, а тому відсутні жодні правові підстави стверджувати, що матеріальна шкода в розмірі 4 800 грн. має бути відшкодована останнім.

Не погоджується представник відповідача із визначеним позивачем розміром збитків 4 800 грн., оскільки доданий позивачем до позовної заяви рахунок-фактура від 07.07.2020 № 1929 жодним чином не підтверджує розмір реальних збитків позивача та факту їх понесення. Вказаний рахунок-фактура визначає вартість на певні роботи окремого СТО та без врахування зносу деталей транспортного засобу, які потребували заподіянню шкоди. Окрім цього, зазначений рахунок-фактура є недооформленим, не містить підписи осіб, прізвище замовника таких послуг та не є документом, що підтверджує оплату наданих послуг (рух грошових коштів). Таким чином, рахунок-фактура від 07.07.2020 № 1929 відповідно до ст. 77 ЦПК України є неналежним доказом по справі.

Представник відповідача вказує, що територія біля будинку відповідача не відведена для стоянки автомобілей, що підтверджується планом в технічному паспорту будинку. З огляду на це, паркування на подвір`ї будинку позивачем свого транспортного засобу, тобто не у спеціально обладнаному місці для паркування автотранспорту, та відповідно не вжиття об`єктивних та передбачувальних заходів для його збереження (оскільки позивачу було відомо про приведення ремонтних робіт) є недбалим ставленням позивача до свого майна. Позивач використав зону біля будинку, житлову та/або пішохідну зону, для стоянки транспортного засобу, знаючи про те, що проводяться висотні роботи та не впевнившись при цьому, що самому автомобілю не загрожує небезпека у разі залишення його без нагляду. Правила утримання жилих будинків та прибудинкових,, територій, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17 травня 2005 року, ні Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків,споруд, затверджений наказом Держжитлокомунгоспу України № 150 від 10 серпня 2004 року, не передбачають обов`язок балансоутримувача будівлі відповідача забезпечувати схоронність припаркованих в пішохідній зоні автомобілів, належних третім особам. Враховуючи викладене вище, проста послідовність подій, а саме як зазначив позивач «цеглина відрекошетила від підвіконня», не може бути підставою для відшкодування Відповідачем матеріальної шкоди, оскільки це є ризиком недбалого паркування транспортного засобу Позивачем не на спеціально відведеному для цього майданчику (автостоянці). Таким чином, на переконання представника відповідача, позивачем не доведено жодного з елементів цивільного правопорушення, одночасне існування яких є підставою для стягнення матеріальної шкоди. Відтак позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача шкоди в розмірі 4 800,00 грн. не грунтуються на фактичних обставинах справи та законодавстві України, а тому є безпідставними.

Щодо відшкодування моральної шкоди, представник відповідача вказує, що позивачем не доведено наявність у нього моральної шкоди та не обґрунтовано її розмір. Зважаючи на правомірність дій відповідача та відсутність жодної протиправної діяльності відповідача, яка могла б заподіяти позивачу моральну шкоду, відсутній причинний зв`язок між моральною шкодою позивача та поведінкою відповідача. Одночасно зазначає, що розмір моральної шкоди перевищує розмір майнової шкоди та є нерозумним. В той же час розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача, якщо він є потерпілою особою, і не повинен приводити до його безпідставного збагачення. З огляду на це, позовні вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди відповідачем є необгрунтованими та відсутні підстави для їх задоволення.

Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечує.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником автомобіля SUZUKI VITARA, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до витягу із протоколу № 1 засідання правління ОСББ «Бузковий двір» від 23 січня 2021 року, було розглянуто звернення (рахунок-фактуру) гр. ОСОБА_4 , власника 56 квартири на кузовний ремонт його власного автомобіля з проханням повернути йому суму в розмірі 4 800 грн., за рахунок несплати внесків в ОСББ. Висновок - в ОСББ відсутня стоянка для власного автотранспорту, між громадянином ОСОБА_3 та ОСББ "Бузковий двір" не має договірних відносин на забезпечення охорони та цілісності його власного автомобіля. Запропоновано за відшкодуванням звернутися до страхової компанії та сплатити на рахунок ОСББ внески на утримання будинку та прибудинкової території. Вирішили: надати відповідь в письмовому вигляді за підписом Голови ОСББ.

03.03.2021 ОСОБА_3 звернувся до керуючого ОСББ «Бузковий двір» із заявою, в якій просить переглянути його заяву та надати документи: копії Статуту ОСББ «Бузковий двір»; договір на проведення монтажних робіт; Акт виконаних робіт (монтажних); Рахунок-фактуру (вх.№ 01/03 від 03.03.2021).

06.03.2021 з аналогічної заявою до керуючого ОСББ «Бузковий двір» звернувся позивач (вх. № 02/03 від 06.03.2021).

12.03.2021 головою правління ОСББ «Бузковий двір» було надано відповідь на лист згідно вх. № 01/03 від 03.03.2021.

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат надано рахунок-фактуру № 1929 від 07.07.2020, відповідно до якої вартість ремонту автомобіля Suzuki Vitara, НОМЕР_4 складає 4800 грн. До зазначеної суми входить ремонт правого крила та бамперу.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005р. утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Згідно п. 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 N 150 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд", зареєстрованим у Мін`юсті України 21.08.2004 за N1046/9645 (із змінами).

Положеннями п.1.1.8 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004, до таких послуг відноситься: промазування замазкою свищів, ділянок гребенів стальної покрівлі; укріплення парапетних огороджень; засклення та зачинення слухових вікон на горищах; закриття і розкриття продухів на горищах; очищення дахів та покрівель від сміття, бруду, листя; скидання з дахів та покрівель снігу та льоду; закріплення зірваних сталевих листів на спусках, окремих покриттях.

Відповідно до п.7 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають права звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян в наслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже для відшкодування шкоди за правилами даної норми необхідно довести такі факти:

а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

в) Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»№ 6 від 27.03. 1992 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка ії заподіяла за умови що дії останньої були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина вказаної особи».

Одночасно, згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що наданий позивачем рахунок-фактура № 1929 від 07.07.2020 не містить даних замовника, його адреси, не містить підпису та печатки виконавця робіт, підпису замовника - позивача, в тому числі і в частині графі про прийняття виконаних робіт (або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь в оформленні рахунку-фактури), а тому не може належним доказом на підтвердження суми шкоди, яка понесена позивачем. Крім того, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують оплату позивачем на користь ФОП ОСОБА_5 (виконавця згідно рахунку-фактури) грошових коштів в сумі 4 800 грн.

Таким чином, позивачем не доведено належними доказами факт заподіяння шкоди належному йому автомобілю 18.06.2020 саме в дворі ОСББ «Бузковий двір» внаслідок падіння шматка цегли, не доведено неправомірність поведінки відповідача, його вину у заподіянні шкоди, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, а тому позов у частині стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Звертаючись до суду, позивачем не надано будь-яких доказів заподіяння йому душевних страждань поведінкою відповідача в справі. Крім того, будь-яким чином позивач не довів розумності та співмірності зазначеного в позові розміру моральної шкоди з урахуванням приведених ним обґрунтувань та обставин її завдання.

Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, характеризуючи свій стан внаслідок понесених душевних страждань, є загальними абстрактними твердженнями, а не конкретними фактами, що мають відношення до спору сторін.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача і у частині стягнення моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає правильним відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 18, 76-77, 81, 141, 200, 247, 274-279, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бузковий двір» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук