Справа № 513/613/20
Провадження № 2/513/31/21
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Рязанової К.Ю.,

за участю секретарів судового засідання: Златіної О.І., Коржан О.В.,

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Реу Р.В.,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт Сарата цивільну справу за позовом Одеського обласного центру зайнятості до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемент-Гарант», про стягнення заборгованості,-

встановив

04 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з ОСОБА_3 до бюджету Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття заборгованість з виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 13812 грн. 83 коп., а також судові витрати у сумі 2102 грн.

Позов обґрунтований тим, що 15 жовтня 2019 року відповідач звернувся до Саратської районної філії Одеського обласного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, і на підставі поданої заяви про надання (поновлення) статусу безробітного від 15 жовтня 2019 року, йому було надано статус безробітного з 15 жовтня 2019 року. Також, на підставі заяви про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю від 15 жовтня 2019 року, відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 22 жовтня 2019 року. Під час здійснення моніторингу достовірності інформації поданої відповідачем, було встановлено, що згідно інформації отриманої з Реєстру застрахованих осіб безробітний ОСОБА_3 виконував оплачувану роботу у ТОВ «Елемент-Гарант», , у період з 02 грудня 2019 року по 01 квітня 2020 року, про що не повідомив спеціалістам центру зайнятості. 19 червня 2020 року Саратською районною філією Одеського обласного центру зайнятості був виданий наказ №НТ200619 щодо повернення коштів відповідачем у сумі 49164,47 грн. В подальшому було проведено корегування суми боргу, та видано наказ №29 від 19 червня 2020 року про повернення коштів у сумі 13812 грн. 83 коп. Позивачем було направлено вимогу №422/01-25 від 05 червня 2020 року щодо добровільного повернення коштів у сумі 13812,83 грн., однак відповідачем добровільно кошти не повернуто.

07 вересня 2020 року на адресу суду надійшов відзив, відповідно до якого відповідач заперечує працевлаштування та отримання доходів у ТОВ «Елемент-Гарант», , та зазначає про протиправне використання його персональних даних з боку посадових осіб вказаного підприємства, у зв`язку з чим звертався до правоохоронних органів.

22 вересня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав викладених у заявах по суті справи.

Відповідач та його представник адвокат Реу Р.В. проти позову заперечували, з підстав викладених у заявах по суті справи. Крім того, відповідач зазначив, що ніколи у ТОВ «Елемент-Гарант» не працював та будь-яких виплат не отримував, намагався захистити своє право шляхом звернення до правоохоронних органів.

Представник третьої особи, Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемент-Гарант», в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

15 жовтня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Саратської районної філії Одеського обласного центру зайнятості із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного від 15 жовтня 2019 року, а також з заявою про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю.

Згідно з витягом із наказів про прийняття рішення по особі ОСОБА_3 ПК № НОМЕР_1 , наказом від 15 жовтня 2019 року №НТ191015 ОСОБА_3 надано статус безробітного, та відповідно до наказу від 22 жовтня 2019 року №НТ191022 було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Наказом від 16 червня 2020 року № НТ2006616 затверджено припинити виплату допомоги по безробіттю.

На підставі порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат від 18 лютого 2016 року №136, Саратською районною філією Одеського обласного центру зайнятості, було здійснено обмін інформацією з Пенсійним фондом України і за результатами обміну позивачем було виявлено порушення умов перебування відповідача на обліку як безробітного.

Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 66, складеним Саратською районною філією Одеського обласного центру зайнятості 12 червня 2020 року, встановлено, що ОСОБА_3 не повідомив фахівця Саратської районної філії Одеського обласного центру зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, у зв`язку з чим сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання своїх обов`язків стягується у період з 02 грудня 2019 року по 11 червня 2020 року.

Також, відповідно до інформації викладеної у зазначеному акті, 02 грудня 2020 року ОСОБА_3 було прийнято на роботу до ТОВ «Елемент-Гарант», , з 02 грудня 2019 року як найманого працівника (без трудової книжки). Заробітна плата та ЄСВ сплачувались. В грудні 2019 року (30 календарних днів, заробітна плата склала 4400 грн.), а в лютому 2020 знаходився у відпустці за власний рахунок 29 календарних днів. 11 лютого 2020 року Саратською районною філією Одеського обласного центру зайнятості було направлено запит до ТОВ «Елемент-Гарант» в м.Маріуполь Донецької області з проханням надати підтверджуючі документи щодо прийняття та звільнення ОСОБА_3 для проведення розслідування страхового випадку, але запит 18 березня 2020 року повернувся, у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. Саратською районною філією Одеського обласного центру зайнятості 14 квітня 2020 року було направлено запит на нову юридичну адресу: АДРЕСА_1 щодо надання підтверджуючих документів про прийняття та звільнення ОСОБА_3 для проведення розслідування страхового випадку, але запит 15 травня 2020 року повернувся у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

11 червня 2020 року до Саратської районної філії Одеського обласного центру зайнятості надійшов від Маріупольського міського центру зайнятості акт №507м від 11 червня 2020 року про розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» в якому вказано, що 11 червня 2020 року Маріупольським міським центром зайнятості було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 для встановлення фактичного місцезнаходження ТОВ «Елемент-Гарант», але за вказаною адресою знаходиться ТОВ «Укртехсервіс», поруч металобаза, склад «Троянда Люкс», але повідомити про ТОВ «Елемент-Гарант» робітники зазначених підприємств не змогли. У зв`язку з тим, що ТОВ «Елемент-Гарант» за адресою: АДРЕСА_2 фактично не знаходиться, провести розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення стосовно безробітного ОСОБА_3 не надалось можливим. Згідно даних про особу з державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_3 працював на ТОВ «Елемент-Гарант» з 02 грудня 2019 року по 01 квітня 2020 року (звільнено за ст.36 п.1 КЗпПУ).

Згідно з наказу Саратської районної філії Одеського обласного центру зайнятості від 19 червня 2020 року № 29 «Про повернення коштів ОСОБА_3 » запропоновано ОСОБА_3 добровільно повернути 13812,83 грн. отриманої допомоги по безробіттю.

Відповідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1500-0602-5/56068 від 11 серпня 2020 року, згідно наявних даних, які містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, в Таблиці 5 Додатку 4 звіту з ЄСВ за грудень 2019 року страхувальника ТОВ «Елемент-Гарант», , відображено дату початку трудових відносин застрахованої особи ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з кодом категорії особи «2» (наймані працівники (без трудової книжки)). В Таблиці 6 Додатку 4 відображено суму нарахованої заробітної плати та суму нарахованого єдиного внеску. Звіти з ЄСВ за січень та березень 2020 року вищенаведеним страхувальником не надавались. В звіті за лютий 2020 року дані ОСОБА_3 в Таблиці 6 Додатку 4 відображені без нарахування заробітної плати, але заповнено показник «Кількість днів перебування у трудових відносинах» - 29, в тому числі «Кількість днів без збереження заробітної плати» - 29. В Таблиці 5 Додатку 4 за квітень 2020 року відображено дату припинення трудових відносин ОСОБА_3 зі страхувальником ТОВ «Елемент-Гарант» 01.04.2020 згідно наказу 3/04 від 01.04.2020 з підставою для припинення трудових відносин - ст.36 п.1 КЗпПУ. В Таблиці 6 Додатку 4 нарахування заробітної плати відсутні.

Згідно представленої відповідачем копії трудової книжки, останній не працював у період з 22 жовтня 2019 року по 12 червня 2020 року. За записом №3 у трудовій книжці йому розпочато виплату допомоги по безробіттю. З 01 липня 2020 року прийнятий на роботу трактористом СВК «Південний».

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000138 від 12 червня 2020 року, 11 червня 2020 року до Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_3 про те, що невстановлені особи здійснили відносно нього шахрайство.

Відповідно до довідки Введенської сільської ради Саратського району Одеської області від 25 червня 2020 року №261, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 . У період з 01 жовтня 2019 року по теперішній час він постійно знаходився на території с. Введенка. За цей період були тільки виїзди до районного центру у смт. Сарата та одноразова поїздка до м Одеса. Як підтвердження факту постійного перебування за місцем проживання, ОСОБА_3 щомісячно здійснював проплати за послугу водопостачання та електрику, які приймаються в адміністративній будівлі сільської ради.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів у період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року відомості про отримання доходів ОСОБА_3 від ТОВ «Елемент-Гарант» відсутні.

Допитані свідки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 показали, що їм відомо, що ОСОБА_3 у період з кінця 2019 року та на початку 2020 року постійно знаходився на території с.Введенка, оскільки вони його бачили неодноразово протягом тижня, виїжджав лише до районного центру та м.Одеса.

Між сторонами виникли правовідносини щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, порядку його встановлення та нарахування допомоги по безробіттю.

За змістом п.п. 4, 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року №60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому чинним законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманої допомоги. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України як центральними органами виконавчої влади.

Пунктами 5 та 6 зазначеного Порядку визначено, що Перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів; використання даних вищевказаних органів, Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, контрольно-ревізійних органів цільового використання коштів Фонду; проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством. За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили.

У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості. Якщо відомості про доходи особи, на підставі яких призначено матеріальне забезпечення, є недостовірними з вини роботодавця, центри зайнятості проводять перерахунок страхових виплат з дня їх призначення. Суми незаконно виплачених коштів повертаються роботодавцем. Виплата коштів, недоотриманих особою внаслідок зниження суми страхових виплат, здійснюється за рахунок коштів Фонду. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 18 лютого 2016 року (в редакції чинній на час здійснення моніторингу та перевірки), затверджений Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.п. 4, 9 порядку №136 Порядок та умови обміну інформацією, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, між Мінфіном та суб`єктами надання інформації, крім банків, визначаються Мінфіном разом із суб`єктами надання інформації, якщо інше не передбачено законом, з урахуванням вимог Закону України «Про захист персональних даних». У разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Згідно з п.п. 8, 9 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).

Згідно із ч.2, 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений висновок міститься і в постанові Верховного Суду України, прийнятої у справі №6-91цс14 від 02 липня 2014 року.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як і довідка від 25 червня 2020 року №261 видана Введенською сільською радою Саратського району Одеської області, не є належними та допустимими доказами на підтвердження відсутності трудових відносин відповідача з ТОВ «Елемент-Гарант», у зв`язку з чим судом не приймаються до уваги.

Судом також враховано, що під час здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації поданої ОСОБА_3 роботодавцем документи надані не були, в акті розслідування №66 від 12 червня 2020 року зазначено, що надіслані запити позивачем повернулися у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. На виконання ухвали суду від 15 лютого 2021 року, інформація на підтвердження трудових відносин з відповідачем по справі надана не була, оскільки відповідно до рекомендованого повідомлення отримувач відсутній за вказаною адресою.

Відомості, про отримання заробітку відповідачем, підтверджуються лише витягом з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України за формою ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу) на ім`я ОСОБА_3 , в якому наявні відомості щодо нарахованої заробітної плати та суми нарахованого єдиного внеску від ТОВ «Елемент-Гарант».

На спростування зазначеної інформації, за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Реу Р.В., судом витребувано довідку з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_3 у період з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року, відповідно до якої відомості про отримання доходів від ТОВ «Елемент-Гарант» відсутні.

Суд зазначає, що при оцінці доказів діють спеціальні правила стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Обов`язок (тягар) доказування обставин справи покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

На сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування: баланс імовірностей (balance of probabilities) або перевага доказів (preponderance of the evidence); наявність чітких та переконливих доказів (clear and convincing evidence); поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt) та у справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень, що передбачають втручання у власність або діяльність суб`єкта приватного права, подані таким суб`єктом владних повноважень докази, за загальним правилом, повинні відповідати критерію поза розумним сумнівом.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Аналізуючи встановлені судом обставини справи, надані на їх підтвердження докази та вимоги норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позивачем не доведено існування трудових відносин з ТОВ «Елемент-Гарант» з 02 грудня 2019 року по 01 квітня 2020 року та факту приховування відповідачем свого працевлаштування, що призвело до незаконної виплати йому коштів позивачем, та недобросовісність його поведінки, оскільки висновки акта розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №66 від 12 червня 2020 року, ґрунтуються лише на інформації, яка отримана з державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, без обміну інформацією між всіма державними органами, зокрема без обміну інформацією з Державною податковою службою України; без дослідження первинних документів, які стали підставою для внесення такої інформації. Інформація щодо трудової діяльності відповідача підприємством не підтверджена, повторна звірка інформації не проводилась. Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1500-0602-5/56068 від 11 серпня 2020 року, в Таблиці 6 Додатку 4 відображено суму нарахованої заробітної плати та суму нарахованого єдиного внеску, однак як вбачається з відомостей про доходи фізичної особи платника податків, відповідач зазначених коштів не отримував, у зв`язку з чим суд робить висновок про недоведеність недобросовісності з боку відповідача.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає правових підстав, передбачених частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та статтею 1212 ЦК України, для стягнення з відповідача виплаченої йому допомоги по безробіттю, оскільки позивачем до суду не подано належних та допустимих доказів недобросовісності з боку відповідача, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. 1212, 1215 ЦК України, Законом України "Про зайнятість населення", ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, суд

ухвалив:

У задоволенні позову Одеського обласного центру зайнятості до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемент-Гарант», про стягнення заборгованості - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 червня 2021 року.

Суддя К. Ю. Рязанова