КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1325/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Гапоненко А.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.,

секретар - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2016 року,

встановив:

у серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (далі - ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ»), звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за Кредитним договором №05-37/07-А від 19.07.2007, яка складається із заборгованості станом на 30.06.2015 в розмірі тіла кредиту - 32 659, 34 дол. США, прострочених процентів - 21 488,10 дол. США та пені - 3 275 404 грн. 74 коп., посилаючись на те, що відповідачі не виконують належним чином взяті на себе зобов`язання.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2016 року з відповідачів було стягнуто солідарно заборгованість в сумі 54 147, 44 дол. США та 3 275 404 грн. 74 коп., також судові витрати - 3 654 грн.

31.10.2018 між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким банк відступив своє право вимоги, зокрема, за вказаним Кредитним договором №05-37/07-А від 19.07.2007. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2019 було задоволено заяву ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» та замінено стягувача у виконавчому провадженні про виконання рішення у цивільній справі №357/13006/15-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси і кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов частково та стягнути солідарно з неї та ОСОБА_2 заборгованість в сумі 32 659,34 дол. США, а в іншій частині позовних вимог - відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» вказував, що між ним та ОСОБА_1 19.07.2007 було укладено Кредитний договір №05-37/07-А, за умовами якого позичальник отримала кошти в сумі 40 500 дол. США на строк до 18.07.2014 з оплатою процентів за користування коштами. Також в умовах договору було визначено строк та розмір ануітетних платежів, які має сплачувати позичальник протягом кожного року кредитування та викладено Графік погашення в Додатку №1 до Кредитного договору. Оскільки позичальник ОСОБА_1 не дотримувалась вказаного Графіку, виникла заборгованість, яка складається з: тіла кредиту - 32 659, 34 дол. США, прострочених процентів - 21 488,10 дол. США та пені - 3 275 404 грн. 74 коп. На забезпечення виконання умов Кредитного договору того ж дня було укладено з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Договір поруки, за яким боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а тому позивач просив стягнути з позичальника та поручителя солідарно суму заборгованості та судові витрати.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2016 року з відповідачів було стягнуто солідарно заборгованість в сумі 54 147, 44 дол. США та 3 275 404 грн. 74 коп. та судові витрати - 3 654 грн.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2019 було задоволено заяву ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» та замінено стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання рішення у цивільній справі №357/13006/15-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не виконують належним чином взяті на себе зобов`язання, а тому з них має бути стягнуто в солідарному порядку сума заборгованості, яка складається з непогашеної частини тіла кредиту, заборгованості за відсотками та пені.

Однак в повному обсязі погодитись з таким висновком суду неможливо, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального і процесуального права та не відповідає встановленим по справі обставинам.

Як видно з матеріалів справи, 19.07.2007 між ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №05-37/07-А, за умовами якого позичальник отримала кошти в сумі 40 500 дол. США на строк до 18.07.2014 з оплатою процентів за користування коштами. Також в умовах договору було визначено строк та розмір ануітетних платежів, які має сплачувати позичальник протягом кожного року кредитування та викладено Графік погашення в Додатку №1 до Кредитного договору.

В ч. 2 ст. 11 ЦК України закріплено, що зобов`язання виникають з підстав, передбачених в цій статті, зокрема, з договорів.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В ч. 1 ст. 1049 ЦК України закріплено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно положень чч. 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В даному випадку сторони при укладенні Кредитного договору 19.07.2007 погодили між собою строк та порядок внесення платежів на погашення тіла кредиту та відсотків за користування. Розмір платежів та строк їх сплати було зафіксовано в Графіку погашення розміру заборгованості, який є Додатком №1 до Кредитного договору.

На забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором 19.07.2007 між сторонами та ОСОБА_2 було укладено тристоронній Договір поруки, згідно умов якого позичальник та поручитель взяли на себе зобов`язання відповідати як солідарні боржники у випадку порушення умов Кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 статті 1048 ЦК України).

З матеріалів справи видно, що банк на адресу позичальника 16.04.2008 направив вимогу про дострокове повернення у повному обсязі отриманих кредитних коштів, сплати процентів та комісійної винагороди протягом 3 банківських днів з моменту отримання цього повідомлення, оскільки позичальник станом на 11.04.2008 не виконав свого обов`язку про сплату щомісячного платежу на погашення кредиту (а/с 37).

Також 21.07.2008 банк направив позичальнику вимогу щодо здійснення страхування придбаного автомобіля (а/с 36).

В січні 2009 року банк направив позичальнику вимогу про погашення простроченої заборгованості невідкладно, але у будь-якому випадку не пізніше 01.04.2009 (а/с 35).

Крім того, на адресу позичальника та поручителя банк направив вимогу про погашення простроченої заборгованості станом на серпень 2010 року протягом 5 днів з дня отримання повідомлення (а/с34).

Таким чином, направлення банком вимоги про дострокове виконання боргових зобов`язань свідчить про те, що кредитор використав своє право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору.

Зазначеними діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

В зв`язку з цим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та стягнення пені припиняється.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18).

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», який є правонаступником позивача, слід стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за тілом кредиту в сумі 32 659,34 дол. США.

Згідно положень п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце завдання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Статтею 141 ЦПК України врегульовано питання розподілу судових витрат між сторонами. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В даному випадку позовні вимоги позивача за наслідками апеляційного перегляду рішення суду задоволені частково, а апеляційна скарга ОСОБА_1 в повному обсязі, а тому з урахування сплати сторонами судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в максимально встановленому законом розмірі, колегія суддів вважає за доцільне залишити витрати по сплаті судового збору за сторонами.

Керуючись ст. 367, 368, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2016 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованість в сумі 32 659, 34 дол. США.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 25 січня 2021 року.

Головуючий

Судді