22.01.2021 227/4426/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Білозерської міської ради міста Добропілля, про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Білозерської міської ради міста Добропілля, про визнання права власності на квартиру.

Позов обґрунтований тим, що позивач перебував у трудових відносинах з «Шахта Красноармійська» ДХК «Добропіллявугілля», яке було ліквідовано у 1999 році. У володінні вказаного підприємства знаходився дитячий садочок «Ромашка» за адресою: АДРЕСА_1 та передано робітникам для проживання. Правонаступникові будівлі колишнього садку на баланс не передавались. У вказаній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , позивач постійно проживає з 20 грудня 1996 року. ОСОБА_1 звертався до Добропільської міської ради із заявою про визнання права власності на квартиру та долучив наявні у нього документи, розгляд заяви було доручено виконавчому комітету Білозерської міської ради, який 15.10.2020 року відмовив у визнанні права власності через відсутність повного пакету документів. Оскільки у позивача не має правовстановлюючих документів на квартиру, то він вимушений звернутися з позовом про визнання права власності в порядку набувальної давності до суду. Тому просив суд визнати за собою право власності в порядку набувальної давності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, але від адвоката Макєєва О.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник Білозерської міської ради також в судове засідання не з`явився, 15.01.2021 року до суду надійшла заява Білозерського міського голови про розгляд справи без участі їх представника, просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 28.04.1995 року на засіданні виконавчого комітету Білозерської міської ради народних депутатів було прийнято рішення №54 про надання статусу будинку колишнього дитячого садку «Ромашка» корпус №3, розташованому за адресою провулок Перемоги у м.Білозерське Донецької області статусу сімейного гуртожитку і присвоєний номер будинку 21 (а.с.22).

22.10.1997 року відбулося засідання профкому підприємства «Шахта Красноармійська» ДХК «Добропіллявугілля». Відповідно до протоколу №38 від 22.10.1997 року, був затверджений список робітників, які мали право на отримання квартир у вказаному будинку. Оскільки на той час позивач працював на вказаному підприємстві, то також був занесена до списку працівників під номером 3, котрі мали отримати квартири (а.с.19).

12.07.1999 року адміністрація гідрошахти «Красноармійська» звернулася до Міністерства вугільної промисловості з проханням надати дозвіл на продаж у власність працівників дитячого садку «Ромашка» (а.с.20).

05.05.1999 року згідно наказу Міністерства вугільної промисловості № 207 було прийнято рішення про ліквідацію Державного підприємства «Шахта Красноармійська`ДХК «Добропіллявугілля». Розпочато ліквідаційну процедуру (а.с.25).

15.12.1999 року адміністрація «Гідрошахти Красноармійська» звернулася до Білозерської міської ради з проханням про надання дозволу на оформлення технічної документації на перебудову будинку дитячого садку «Ромашка`у жилий будинок (а.с.28).

Як вбачається з досліджених документів, власник зазначеної будівлі дитячого садку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » був ліквідований.

З метою виявлення власника будинку, Білозерська міська рада 03.03.2007 року з відповідною заявою звернулася до Міністерства вугільної промисловості України. 28.03.2007 року за № 78/02-03/52-07 їм надано відповідь за підписом директора департаменту соціальної інфраструктури та адміністративного забезпечення, з котрої вбачалось, що зазначена вище будівля реконструйована у житловий будинок, який знаходиться на балансі гідрошахти «Красноармійська»(а.с.26)

Після звернення до ДП «Добропіллявугілля» отримано відповідь № 4/429 від 12.03.2007, з котрої вбачалось, що зазначений будинок знаходився на балансі гідрошахта «Красноармійська» до січня 1999 року. Згідно наказу Мінвуглепрому від 05.05.1999 року за № 207 підприємство ліквідовано, державна реєстрація шахти «Красноармійська» (код ОКПО 00175225) скасована. Правонаступником ліквідованого підприємства стала Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових, вугледобувних та вуглепереробних підприємств ДП «Донвуглереструктуризація» Селидовська дирекція по ліквідації шахт (а.с.21).

Відповідно до наданої інформації Донецької виконавчої дирекції по ліквідації шахт ДП «По ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств» №1-175 від 18.02.2009 року встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 на баланс Селидівської дирекції з ліквідації шахт гідрошахтою «Красноармійська» ДП «Добропіллявугілля» ніколи не передавався (а.с.27).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час власника будинку гідрошахту «Красноармійська» ліквідовано.

Згідно довідки виконавчого комітету Білозерської міської ради від 17.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ним зареєстровані та проживають ОСОБА_3 , 1957р.н. та ОСОБА_4 , 1984р.н.(а.с.17).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №221739250 від 27.08.2020 року, встановлено, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на майно за адресою: АДРЕСА_2 відсутні.

Також позивачем до позовної заяви було долучено численні квитанції, які підтверджують той факт, що саме ОСОБА_5 систематично сплачував різні комунальні послуги на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за 2003, 2006, 2008, 2009, 2010, 2017-2020 роки (а.с.30-38).

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги котрого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об`єктом такого позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою ж позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Судом встановлено та заперечень від відповідача не надходило, що позивач ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_3 з 20 грудня 1996 року, тобто більш ніж 10 років.

Так, п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України зазначено, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 01 січня 2004 року (п.1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України), норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року, а відтак визнання судом права власності на вищенаведене нерухоме майно може мати місце після настання 01 січня 2011 року, за умови державної реєстрації нерухомого майна за такою особою.

З урахуванням вищенаведеного, відсутності заперечень з боку відповідача, а також враховуючи, що з боку позивача не порушуються права та інтереси інших осіб, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.344 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Білозерської міської ради міста Добропілля, про визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , за набувальною давністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

- відповідач Білозерська міська рада, , місце знаходження: 85013, місто Білозерське міста Добропілля Донецької області, вул. ім. Олександра Первія, 4.

Повний текст рішення складено 26 січня 2021 року.

Головуючий суддя А.М. Левченко

22.01.2021