Провадження № 6/344/144/21
У Х В А Л А

01 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Домбровської Г.В.,

секретаря Лукинів І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені у встановленому порядку. Причини неявки суду не повідомили.

При цьому, Суд зауважує, що з метою об`єктивного розгляду поданої до суду заяви, Судом неодноразово відкладалися судові засідання з метою забезпечення можливості сторін, в тому числі, заявника, взяти участь у розгляді даної заяви та надати свої обґрунтування по суті заяви.

При цьому, у рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

За таких обставин, Суд дійшов висновку про розгляд заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання без участі сторін та державного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.10.2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24,36 грн.судового збору.

На звернення ОСОБА_1 . Івано-Франківським МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) надано відповідь від 22.12.2020 року/В-1/146306, що згідно відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебувало виконавче провадження ВП №49752202 з примусового виконання виконавчого листа №344/11359/2015 від 24.12.2015 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн. заборгованості, в рамках якого 27.06.2017 року державним виконавцем Білошицьким А.С. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» із зазначенням підстави «майна на яке можна було б звернути стягнення не виявлено».

У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, на судове рішення від 27.10.2015 року у цивільній справі №344/11359/25-ц, яке набрало законної сили 17.12.2015 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно дост. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам:

- це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк,

- це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк,

- ця обставина виникла протягом строку, який пропущено, а її існування підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які, у свою чергу, оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

В поданій до суду заяві про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання ОСОБА_1 не наведено будь-яких належних обгрунтувань щодо поважності причин пропуску ним строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Саме по собі рішення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.06.2017 року не свідчить про наявність підстав для автоматичного поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки заявник повинен обґрунтувати поважність причин невжиття ним заходів щодо виконання рішення суду з 2017 року по час звернення до суду з даною заявою.

Однак, подана до суду заява жодних обґрунтувань не містить.

Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про те, що подана до суду заява ОСОБА_1 не містиить доводів, які давали би Суду підстави дійти висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі №344/11359/15.

Враховуючи вищевикледені обставини, Суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 127, 258-260, 352-355, 433 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,- залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.06.2021 року.

Суддя Домбровська Г.В.