ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого суді Принцевської В.П.

суддів Биліни Т.І., Лопатіної М.Ю.,

секретар Сидельнікова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 березня 2014 року у справі за позовом Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, 3-я особа: Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Маріупольський дошкільний дитячий будинок № 4 «Сонечко» Донецької обласної ради,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 березня 2014 року позов Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради задоволено частково. Позбавлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження № 318 від 7 березня 2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь опікуна або державного закладу, під опікою або піклуванням якого буде знаходитись дитина, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 5 лютого 2014 року та до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь опікуна або державного закладу, під опікою або піклуванням якого буде знаходитись дитина, аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 5 лютого 2014 року та до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 і оскаржила його в апеляційному порядку. Вона посилалася на те, що судом в порушення вимог процесуального Закону розглянуто справу без її присутності і без її належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Вважає, що суд неповно з`ясував обставини справи. Просила скасувати рішення суду в частині задоволення вимог позивача про позбавлення її батьківських прав відносно сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в частині стягнення з неї аліментів на утримання сина.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і її представник повністю підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити. Пояснили апеляційному суду, що ОСОБА_1 повністю добровільно сплатила аліменти, стягнуті з неї рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 березня 2014 року.

Представник Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради не заперечувала проти задоволення вказаної апеляційної скарги.

ОСОБА_2 до суду не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його присутності.

Треті особи - Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради та Маріупольський дошкільний дитячий будинок № 4 «Сонечко» Донецької обласної ради, до суду не з`явилися, повідомлені про час і місце судового засідання судовими повістками.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , її представника і пояснення представника Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити частково апеляційну скаргу з наступних підстав.

На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 164 СК України мати чи батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також, коли не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

На підставі ч. 2 ст. 164 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов`язку, відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі свідоцтвом про народження, яке видано 7 березня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 318 від 7 березня 2008 року, вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З довідки від 7 березня 2008 року Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області вбачається, що 7 березня 2008 року було зареєстровано народження покинутої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого вказані відповідачі.

Із заяв від 7 березня 2008 року вбачається, що відповідачі відмовились від виховання та утримання своєї дитини, ОСОБА_4 , 2008 р. н., у зв`язку з пороками його розвитку.

Актом від 7 березня 2008 року було зафіксовано факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було покинуто у пологовому будинку № 2 міста Маріуполя.

На підставі рішення колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 26 березня 2008 року № 66/1 було влаштовано малолітнього ОСОБА_4 , 2008 р. н., до дитячого закладу на повне державне забезпечення.

Статтею 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є частково обгрунтованими.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд дійшов передчасного висновку, що встановлено достатньо обставин, які свідчать про те, що відповідачка не піклується про свого сина ОСОБА_4 , 2008 року народження, відмовилася від сина, залишила його у пологовому будинку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачку ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи і суд ухвалюючи рішення не з`ясував думку матері стосовно заявлених до неї вимог про позбавлення її батьківських прав, а тому, суд не повно з`ясував обставини цієї справи.

В судовому засіданні відповідачка пояснила апеляційному суду, що її ввели в оману і під тиском свого батька вона підписала відмову від дитини. Їй пояснили, що завдяки цьому документу її дитина отримає належне лікування, оскільки син мав численні вади здоров`я, а також її запевнили, що батьківських прав вона не буде позбавлена.

В подальшому вона відвідувала сина і кожного разу привозила йому іграшки, одяг і грошові кошти.

До Ізраїлю вона бажала переїхати саме для того, щоб знайти там лікарів, які допоможуть з оздоровленням її сину ОСОБА_4 , але в лютому 2010 року їй повідомили, що її син помер.

Згодом, вже проживаючи в Ізраїлі відповідачка випадково на фото в інтернеті впізнала свого сина і після цього з`ясувала, що її син жив.

На цей час вона бажає забрати свого сина жити з нею в Ізраїлі, де він зможе отримати гарну медичну допомогу у зв`язку зі станом його здоров`я.

Також вказаним рішенням суду з відповідачки ОСОБА_3 , на користь особи або державної установи, під піклуванням чи опікою яких буде перебувати її син ОСОБА_4 стягнено аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник пояснили апеляційному суду, що відповідачкою добровільно повністю виконано рішення суду в частині стягнення з неї аліментів, що підтверджується постановою головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Циклаурі К.В. від 4 січня 2021 року.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу відповідачки, рішення суду скасувати в частині позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ухвалити нове рішення, яким відмовити Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради в задоволенні позовних вимог в частині позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 376, ст. 381, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 березня 2014 року скасувати в частині позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь опікуна або державного закладу, під опікою або піклуванням якого буде знаходитись дитина.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді