Справа № 610/817/21
Провадження № 2-к/610/1/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Тімонової В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Петрової І.В.,

боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія клопотання Федеральної служби охорони Російської Федерації про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України апеляційної ухвали судової колегії по цивільним справам Московського обласного суду від 07.08.2019 про стягнення з ОСОБА_1 різниці між виплаченим страховим відшкодуванням і вартістю відновлювального ремонту автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 до Балаклійського районного суду Харківської області зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшло клопотання Федеральної служби охорони Російської Федерації (ФСО Росії) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України апеляційної ухвали судової колегії по цивільним справам Московського обласного суду від 07.08.2019 про стягнення з ОСОБА_1 різниці між виплаченим страховим відшкодуванням і вартістю відновлювального ремонту автомобіля.

Клопотання обґрунтоване тим, що 28.03.2018 було ухвалено рішення Одинцовського міського суду Московської області у цивільній справі № 2-412/2018 за позовом Федеральної служби охорони Російської Федерації (ФСО Росії) до СПАО «РЕСО-Гарантия» і ОСОБА_1 про стягнення різниці між виплаченим страховим відшкодуванням і вартістю відновлювального ремонту автомобіля, згідно з яким позовні вимоги ФСО Росії задоволено частково, стягнуто зі СПАО «РЕСО-Гарантия» 12 589 руб. 95 коп., з ОСОБА_1 - 152 475 руб. 39 коп.

Апеляційною ухвалою судової колегії по цивільним справам Московського обласного суду від 07.08.2019 у цивільній справі № 33-25616/2019 рішення суду першої інстанції було змінено, постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ФСО Росії 302 114 руб. 35 коп.

ОСОБА_1 є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з вищевикладеним та на підставі Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах ФСО Росії просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України апеляційної ухвали судової колегії по цивільним справам Московського обласного суду від 07.08.2019 у цивільній справі № 33-25616/2019 стосовно ОСОБА_1 про стягнення з нього на користь ФСО Росії 302 114 руб. 35 коп.

01.04.2021 Балаклійським районним судом Харківської області на адресу ОСОБА_1 було направлено письмове повідомлення про надходження вказаного клопотання та надано місячний строк для подачі можливих заперечень. У встановлений судом строк заперечень проти клопотання ОСОБА_1 не надав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти задоволення клопотання ФСО Росії з тих підстав, що дорожньо-транспортна пригода сталася у 2014 році, провадження у справі про адміністративне правопорушення за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди було закрито. Про розгляд у Російській Федерації цивільної справи про стягнення з нього різниці між виплаченим страховим відшкодуванням і вартістю відновлювального ремонту автомобіля його не повідомляли та про ухвалення вказаного рішення іноземного суду йому не було відомо.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши клопотання з доданими до нього документами, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Одинцовського міського суду Московської області від 28.03.2018 у цивільній справі № 2-412/2018 за позовом Федеральної служби охорони Російської Федерації (ФСО Росії) до СПАО «РЕСО-Гарантия» і ОСОБА_1 про стягнення різниці між виплаченим страховим відшкодуванням і вартістю відновлювального ремонту автомобіля позовні вимоги ФСО Росії задоволено частково, стягнуто зі СПАО «РЕСО-Гарантия» на користь ФСО Росії різницю між виплаченим страховим відшкодуванням і необхідним для відновлювального ремонту автомобіля у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, з урахуванням зносу транспортного засобу 12 589 руб. 95 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФСО Росії різницю між виплаченим страховим відшкодуванням і необхідним для відновлювального ремонту автомобіля у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, з урахуванням зносу транспортного засобу 152 475 руб. 39 коп., стягнуто зі СПАО «РЕСО-Гарантия» державне мито в дохід держави в розмірі 400 руб. 00 коп., стягнуто з ОСОБА_1 державне мито в дохід в розмірі 4249 руб. 51 коп. У рішенні суду зазначено, що відповідачі у судове засідання не з`явились, про день розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Апеляційною ухвалою судової колегії по цивільним справам Московського обласного суду від 07.08.2019 у цивільній справі № 33-25616/2019 рішення Одинцовського міського суду Московської області від 28.03.2018 у цивільній справі № 2-412/2018 в частині задоволення позовних вимог СПАО «РЕСО-Гарантия» і стягнення судових витрат було скасовано, у скасованій частині ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ФСО Росії до СПАО «РЕСО-Гарантия» про стягнення різниці між виплаченим страховим відшкодуванням і вартістю відновлювального ремонту автомобіля, витрат з державного мита - відмовлено, рішення в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 змінено, зазначивши про стягнення з ОСОБА_1 на користь ФСО Росії 302 114 руб. 35 коп., стягнуто з ОСОБА_1 державне мито в дохід держави в розмірі 6221 руб. 14 коп. В ухвалі судової колегії зазначено, що відповідачі в судове засідання не з`явилися.

Рішення Одинцовського міського суду Московської області від 28.03.2018 у цивільній справі № 2-421/2018 набрало законної сили 07.08.2019, на території Російської Федерації не виконувалося, що підтверджується довідками Одинцовського міського суду Московської області від 02.11.2020.

На підтвердження своєчасного і належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду на 28.03.2018 та 07.08.2019 до клопотання додано: копію конверта Одинцовського міського суду Московської області, адресованого ОСОБА_2 , з повідомленням про вручення, яке було повернуто через незапит, на якому міститься запис 2-412/18, 23.01.18 14.00; копію протоколу судового засідання Одинцовського міського суду Московської області по цивільній справі № 2-412/2018, згідно якого у судовому засіданні 26.03.2018 оголошено перерву до 28.03.2018 09.00 і в судовому засіданні 28.03.2018 ухвалено рішення; копію протоколу судового засідання Московського обласного суду від 07.08.2019.

Документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 був належним чином і своєчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, до клопотання не додано.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 не був належним чином і своєчасно повідомлений про час і місце розгляду 28.03.2018 справи № 2-412/2018 Одинцовським міським судом Московської області та 07.08.2019 справи № 33-25616/2019 Московським обласним судом.

Згідно зі ст. 462 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Питання надання правової допомоги між Російською Федерацією і Україною врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року, та ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 року.

Згідно зі ст. 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, кожна з Договірних Сторін на умовах визначених даною Конвенцією, визнає і виконує на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Конвенції клопотання про дозвіл на примусове виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню.

Згідно із ст. 54 Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

Згідно з п. «б» ст. 55 Конвенції у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо відповідач не прийняв участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 468 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 не був належним чином і своєчасно повідомлений про час і місце розгляду 28.03.2018 справи № 2-412/2018 Одинцовським міським судом Московської області та 07.08.2019 справи № 33-25616/2019 Московським обласним судом, не брав у часті у судових засіданнях, до клопотання не додано відомостей про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи, відсутні дані про виконання доручення про вручення судових документів та виконання окремих процесуальних дій стосовно ОСОБА_1 на території України, суд відповідно до п. «б» ст. 55 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст. 468 ЦПК України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного вище клопотання.

Відповідно до ст. 469 ЦПК України ухвала про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 54, 55 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст.ст. 462-469 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Федеральної служби охорони Російської Федерації про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України апеляційної ухвали судової колегії по цивільним справам Московського обласного суду від 07.08.2019 у цивільній справі № 33-25616/2019 за позовом Федеральної служби охорони Російської Федерації до СПАО «РЕСО-Гарантия» і ОСОБА_1 про стягнення різниці між виплаченим страховим відшкодуванням і вартістю відновлювального ремонту автомобіля про стягнення з ОСОБА_1 на користь Федеральної служби охорони Російської Федерації 302 114 руб. 35 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 07 червня 2021 року.

Суддя В.М. Тімонова