Справа № 308/5848/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки і піклування Ужгородської міської ради, Служба у справах дітей про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки і піклування Ужгородської міської ради, Служба у справах дітей про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до наступного висновку:

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачем по справі зазначено ОСОБА_2 .

Частина 6 ст. 187 ЦПК України яка передбачає, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Судом було направлено відповідні запити з метою встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

Згідно відповіді наданої, відділом обліку та моніторингу місця проживання УДМС України в Хмельницькій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зняти з реєстраційного обліку з адреси ( АДРЕСА_1 ) в прописці не значиться.

Відповідно до відомостей наданих Ярмолинецькою селищною радою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , не значиться. Іншими даними селищна рада не володіє.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що обґрунтовуючи подання позовної заяви саме до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позивач, вказує що за змістом ст.28 ЦПК України позови про збільшення розміру аліментів пред`являються за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позов про позбавлення батьківських прав подається за місцем проживання відповідача. Відповідно до п.16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Позивач посилаючись на положення ст..28 ЦПК України, не надає до суду підтвердження того, що її зареєстрованим місцем проживання є м. Ужгород.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місцем перебування фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місцем проживання фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрація місця проживання або місця перебування - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Проте, позивачем будь-якого документального підтвердження її постійного місця перебування, реєстрації на території яка б належала до територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надана позивачем копія договору оренди приміщення не є доказом зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання або перебування позивача.

Позивачем в обґрунтування заявлених вимог до позовної заяви не надано документу, який вказує, що місцем її проживання є м. Ужгород, у відповідності до вимог законодавства наведених вище, відсутні дані про те, що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати, для участі у розгляді справи, за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Таким чином, зазначена позивачем адреса не є зареєстрованим місцем її проживання, а також не є місцем перебування позивача в розумінні ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Процесуальний закон визначає підсудність справ, встановлюючи відповідні правила визначення суду, який має право розглядати справу. Відповідно до ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, за винятком позовів, передбачених ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть за вибором позивача пред`являтися також і за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Тому така позовна вимога у разі, якщо позов подається до суду саме за такою позовною вимогою, є підсудним або суду за правилами, встановленими у статті 27 ЦПК України (за зареєстрованим місцем проживання відповідача) або за правилами, встановленими ч.1 ст.28 ЦПК (за вибором позивача - за місцем його зареєстрованого проживання).

Таким чином, позов про стягнення аліментів підпадає під випадки для альтернативної підсудності, яка може бути визначена за вибором позивача або за загальним правилом за статтею 27 ЦПК, або за місцем зареєстрованого проживання позивача (ч.1 ст.28 ЦПК).

Статтею 28 ЦПК не передбачено вибірної (альтернативної) територіальної підсудності позову про позбавлення батьківських прав, розширеному тлумаченню дана норма закону не підлягає, тому не поширюється на визначення підсудності позову про позбавлення батьківських прав. Єдиною законно визначеною територіальною підсудністю такого позову є підсудність згідно статті 27 ЦПК України. Тому відсутні підстави для визначення підсудності позову про позбавлення батьківських прав цьому суду (за місцем фактичного знаходження позивача), - незалежно від того, чи окремо подається до суду даний позов чи він об`єднаний з іншою позовною вимогою. Процесуальний закон не передбачає можливості зміни територіальної підсудності позову (конкретно визначеної процесуальним законом) у разі об"єднання в одній позовній заяві декількох позовних вимог (позовів).

Ч.1 ст.28 або інша частина статті 28 ЦПК не передбачає альтернативної підсудності для позову про позбавлення батьківських прав, тому територіальна юрисдикція позову про позбавлення батьківських прав визначена імперативно тільки за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Для випадків, коли невідоме зареєстроване місце проживання відповідача, то для цього закон встановлює певні правила (ч.9, ч.10 ст.28, ст.29 ЦПК). Інших випадків зміни територіальної підсудності, тобто інших підстав для недотримання та відступу від загального правила, встановленою статтею 27 ЦПК України - процесуальний закон не передбачає. Таким чином, у будь-якому випадку територіальна підсудність справи за позовом про позбавлення батьківських прав не може бути визначена за місцем проживання позивача, жодна з норм параграфу 3 глави 2 ЦПК такого не передбачає.

Частиною 16 статті 28 ЦПК передбачено вибір позивача між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна дана справа, але за даною нормою під підсудність за вибором позивач може підпадати лише одна із заявлених позовних вимог, на іншу дана норма не розповсюджується.

Статтею 30 ЦПК передбачено деякі випадки вирішення питання про підсудність у разі заявлення декількох позовних вимог разом з вимогою, що віднесено до виключної підсудності; але дана норма не є застосовною до даного позову, оскільки регулює питання виключної підсудності і не поширюється на інші випадки.

Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

З огляду на вказане, оскільки встановлено що до 15.02.2021 відповідач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно доданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 такий виданий Камянець-Подільським МВ ДВС Центрально-Західного МРУЮ (м.Хмельницький) від 24.02.2021 року, згідно висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 30.04.2021 року, позивач проживає без реєстрації в місті Ужгород, а позивачем не надано належного підтвердження її місця проживання/перебування в м. Ужгород відповідно до вимог чинного законодавства, тому дана справа не підсудна Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.

Статтею 8 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", як одну із засад організації судової влади проголошено право на повноважний суд, що передбачає розгляд справи у суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, та суддею, який визначається згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. Процесуальними кодексами визначаються вимоги до складу суду.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Так враховуючи вище наведене, положення ч.9 ст.28 ЦПК України, вважаю за необхідне передати справу для розгляду до суду за територіальною підсудністю (юрисдикцією) за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи те, що останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Так, відповідно до ч.3 ст.31 ЦПК України, справу слід передати на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю.

З огляду на викладене, справу слід направити за підсудністю до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (29000, м. Хмельницький, Героїв Майдану 54, Хмельницької області).

Керуючись ст. 31,187, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи №308/5848/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки і піклування Ужгородської міської ради, Служба у справах дітей про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, передати за підсудністю на розгляд до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (29000, м. Хмельницький, Героїв Майдану 54, Хмельницької області).

Згідно з ч. 3ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена удень її проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош