Справа № 648/2132/20
Провадження № 2/648/61/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року смт Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рибас А.В.,

при секретарі судового засідання Данильченко О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Каліченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 в смт.Білозерка Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: орган опіки та піклування Білозерської селищної ради, орган опіки та піклування Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області та орган опіки та піклування: Дніпровської районної у м. Херсоні ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказавши, що 27.10.2012 року між нею - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м.Херсоні. ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народилася донька - ОСОБА_4 . 27.10.2015 року шлюб між нею та ОСОБА_5 розірвано. Дитина зареєстрована та фактично проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Проте, відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини та з 31.08.2015 року має заборгованість в сумі 94243,59 грн., та свідомо ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину. З моменту розлучення і по цей час відповідач не цікавився життям та здоров`ям дитини, не телефонував та не відвідував дитину, не виявляв будь-якого бажання спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні, останній контакт дитини з батьком відбувся під час випадкової зустрічі у 2019 році. Вважає, що поведінка відповідача є винною, оскільки він не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до сімейного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, тобто свідомо ухиляється від виховання дитини та нехтує обов`язками по відношенню до дитини.

Просила суд позбавити відповідача - ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді Білозерського районного суду Херсонської області від 27.07.2020 року відкрито загальне позовне провадження та у справі призначено підготовче засідання.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 18.09.2020 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, залучено орган опіки та піклування - Дніпровську району у м. Херсоні раду, а також витребувано письмові докази - висновок органу опіки та піклування про доцільність або недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки - ОСОБА_7 .

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 24.12.2020 року задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків та підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 20.01.2021 року.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, не заперечували щодо ухвалення заочного рішення. При цьому позивачка пояснила суду, що з її боку ніколи не створювалося ніяких перешкод для спілкування батька з дитиною, навпаки, вона неодноразово розшукувала його контакти та телефонувала відповідачу, намагалася різними шляхами активувати взаємодію між ними, була ініціатором зустрічей, відповідач давав обіцянки зателефонувати дитині або допомогти придбати необхідні речі до школи, проте цих обіцянок не виконував, а з часу їх останньої випадкової зустрічі у 2019 році взагалі припинив спілкування. Відповідач, маючи можливість виконувати свої обов`язки, знаючи адресу місця проживання дитини та її контакти, оскільки вони не змінилися з часу розлучення, свідомо ухилявся від їх виконання.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, тому у суду є підстави за згодою позивачки проводити судовий розгляд в заочному порядку відповідно до ст.280-289 ЦПК України, на підставі наданих суду доказів.

Представник третьої особи: органу опіки та піклування - служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій підтримала наданий органом опіки та піклування висновок від 14.12.2020 року про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, та просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи: органу опіки та піклування Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, підтримала заявлені вимоги, зазначивши, що ними повідомлено родичам відповідача про причини їх відвідування та наявність судової справи, зроблено обстеження житлових умов за місцем проживання відповідача, встановлено що відповідач проживає разом з матір`ю та її чоловіком, проте за місцем свої реєстрації знаходиться не часто, в зв`язку з тривалими відрядженнями, дитина за адресою проживання батька ніколи не перебувала.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, пояснення свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з`ясувавши думку представника третьою особи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2012 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №446.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис №09, та їх батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25.10.2015 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

З акту обстеження умов проживання від 18.11.2020 року, здійсненого службою у справах дітей Дніпровської районної у м Херсоні ради, вбачається, що дитина - ОСОБА_4 проживає із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання задовільні та відповідають санітарно-технічним нормам, в квартирі чисто, затишно, в наявності необхідні меблі та побутова техніка, дитина має окрему кімнату. Під час спілкування з дитиною було з`ясовано, що дівчинка тривалий час не бачила батька та не спілкувалася з ним, батько подарунків дитині не дарує, не телефонує, не вітає із святами.

З довідки Дитячої музичної школи №3, виданої 27.05.2020 за вих.№29, вбачається що ОСОБА_4 навчалася в школі упродовж 2019-2020 років (клас «фортепіано»), на заняття дитину завжди приводили мати або бабуся, зв`язок з батьками здійснювався виключно через матір дитини. Батько дитини жодного разу не приходив до закладу та навчанням дитини не переймався.

Відповідно до довідки №9 від 03.06.2020 року Херсонського ясла-садка №71 санаторного типу для дітей із захворюваннями органів травлення Херсонської міської ради, вбачається, що ОСОБА_4 відвідувала вказаний садок упродовж 2015-2019 років та за весь період відвідування дитину до садка приводили і забирали мати, ОСОБА_1 або бабуся ОСОБА_8 . Квитанції на оплату за харчування дитини отримувала мати та сплачувала їх протягом усього періоду.

Відповідно до довідки №07-21/29 від 28.05.2020 року ОСОБА_4 навчається в 1-А класі Херсонської загальноосвітньої школи №50 Херсонської міської ради.

Згідно рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 30.11.2015 року у цивільній справі №668/10603/15-ц з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості із сплати аліментів у виконавчому провадженні №62352450, ОСОБА_3 з 31.08.2015 року та станом на червень 2020 року, аліменти на утримання ОСОБА_7 не сплачував жодного разу та має заборгованість в сумі 94243,59 грн.

З висновку органу опіки та піклування - Дніпровської районної у м. Херсоні ради, від 14.12.2020 року №2-49/2018 «Про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 » вбачається, що виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради, крім пояснень матері дитини, спілкування із самою дитиною, обстеження умов проживання останньої, врахування інформації дошкільних та навчальних закладів, з`ясував також позицію самого відповідача - ОСОБА_3 , який в телефонному спілкуванні з працівником органу опіки та піклування не заперечував того факту, що не приймає участі в вихованні та житті своєї дитини, не утримує її матеріально, а також не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав. Відповідно до наданого висновку, виконавчий комітет Дніпровської у м. Херсоні ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки це буде відповідати інтересам дитини.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 пояснили, що після розлучення батьків дитини, відповідач- ОСОБА_3 не займається вихованням дочки, не спілкується з нею, не відвідує її вдома та не зустрічаєтеся з дитиною, в тому числі на день її народження та на свята, не цікавиться її навчанням та станом здоров`я, не надає будь-якої матеріальної допомоги та підтримки у вихованні та утриманні дитини. Жодного разу з 2015 року у квартирі за місцем проживання дитини, а також у садочку та на дитячих святах свідки батька не бачили.

При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конвенції про права дитини, Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства».

Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема п.2 ч.1 ст.164 СК України, визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька так і для дитини (ст.166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У п.100 справи «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Не може також бути виправданим захід, що роз`єднує сімейні зв`язки, самим лише посиланням на ненадійний стан батьків, що може бути вирішено за допомогою менш радикальних засобів, такими як цільова матеріальна допомога та соціальна підтримка, а не шляхом розлучення сім`ї (як приклад, рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року).

Крім того, в рішенні у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (заява № 70879/11) Європейський суд з прав людини зазначив, що якщо батько не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 вищевказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки та піклування -виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради про доцільність та відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та оцінивши інші дослідженні у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про доведеність факту свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини - ОСОБА_7 .

Вказані обставини дають суду достатні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на переконання суду сам таке рішення буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 840,80 грн. на користь позивачки, яка їх понесла.

На підставі ст.150, 164-166 СК України, ст.6-16, 80-82, 141, 263-265, 272, 280-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: орган опіки та піклування Білозерської селищної ради, орган опіки та піклування Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області та орган опіки та піклування: Дніпровської районної у м. Херсоні ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Білозерський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 01.02.2020 року.

Суддя А.В.Рибас