УХВАЛА

Іменем України

25 січня 2021 року Новогродівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря судового засідання Рудакової Т.Ю., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новогродівка скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 14.12.2020 про арешт коштів боржника,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 14.12.2020 про арешт коштів боржника, в якій просить скасувати зазначену постанову в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок ОСОБА_1 ІВАN НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «Приватбанк» для зарахування пенсії. Скарга мотивована тим, що у зв`язку з винесенням оскаржуваної постанови заявник позбавлений можливості отримувати пенсію, яка є єдиним джерелом його існування.

Заявник в судовому засіданні підтримав скаргу, наддав пояснення, аналогічно тим, що викладені у скарзі.

Стягувач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надав відзив, в якому просив відмовити заявнику у задоволенні скарги в повному обсязі, та зазначив, що оскаржувана постанова направлена до банківських установ за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження та прийнята АТ КБ «Приватбанк» до виконання. Інформація про те, що рахунок заявника в АТ КБ «Приватбанк» має спеціальний режим використання, державному виконавцю не надавалась. Просив скаргу розглянути без його участі.

За приписами ч. 2 ст. 450 ЦПК неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ст. 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що на виконанні у Покровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувають виконавчі листи, видані Новогродівським міським судом Донецької області: №239/3/16-ц від 29.03.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 344959,00грн. за договором позики від 26.09.2014, 258719,62 грн. 5% від вищевказаної суми, а всього 603678,62 грн., та судового збору у розмірі 3450,20 грн., всього 607128,82 грн.; №239/443/17 від 12.03.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 69133,25 грн. процентів за договором позики, 3000,00 грн. моральної шкоди, 679,86 грн. судового збору, а всього 72813,11 грн.

Постановою старшого державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 14.12.2020 ВП №56130597 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

21.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про зняття арешту з рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», оскільки вказаний рахунок є пенсійним. До заяви додано довідку Управління Пенсійного фонду України в м. Новогродівці Донецької області, довідку за реквізитами АТ КБ «Приватбанк» та виписку по вказаному рахунку.

Згідно довідки №2085/03 від 15.12.2020 Управління Пенсійного фонду України в м. Новогродівці Донецької області ОСОБА_1 перебуває на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком через установу АТ КБ «Приватбанк». Згідно постанови державного виконавця Покровського МВ ДВС Східного МРУМЮ (м. Харків) з пенсії проводяться утримання у розмірі 20% пенсії щомісячно.

З виписки по рахунку НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що на вказаний рахунок здійснюється виплата пенсії.

Листом №17.18-49560 від 28.12.2020 начальник Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сизону В.І. відмовив у знятті арешту з вказаного рахунку у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених ст. ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 7 частини 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно ч.ч. 3, 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Як вбачається з матеріалів справи заявником було надано начальнику відділу державної виконавчої служби інформацію про зарахування пенсії на спірний рахунок АТ КБ «Приватбанк».

Крім того, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії (ч.1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, в старості та в інших випадках, передбачених законом.

В рішенні Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009 зазначено, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 46 та 64 Конституції України.

Законом України «Про пенсійне забезпечення» гарантується всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Враховуючи, що на рахунок заявника, з якого він просить зняти арешт, зараховуються пенсійні виплати, зважаючи на граничний розмір відрахувань з пенсії, а також те, що накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку АТ КБ «Приватбанк» унеможливлює отримання пенсії заявником, суд дійшов висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 258-261, 447-452 ЦПК України, суд,

ухвалив:

скаргу задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 14.12.2020 про арешт коштів боржника скасувати в частині накладання арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку ІВАN НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Новогродівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складений 27 січня 2021 року.

Суддя О.В.Любчик