УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

07 червня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Сімірзіна П.М., з участю відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

30 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на транспортний засіб Chevrolet Aveo держаний номерний знак НОМЕР_1 та витребування вказаного транспортного засобу з незаконного володіння ОСОБА_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказаний транспортний засіб вона придбала, перебуваючи у шлюбі з відповідачем, але за рахунок власних кошів, які вона отримала від продажу належної їй 1/2 частини квартири, а тому автомобіль є її особистою приватною власністю за приписами п.3 ч.1 ст. 57 СК України. Вказала, що після розірвання сімейних відносин, відповідач забрав автомобіль і не віддає його.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в загальному прядку, призначене підготовче засідання.

02.10.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позов в задоволенні якого він просить відмовити через необґрунтованість, вказував що свої власні кошти позивачка витратила ще до придбання транспортного засобу. Фактично автомобіль придбав він після продажу належного його матері автомобілю, позичив кошти 30 тис.грн. у ОСОБА_3 , а придбаний транспортний засіб зареєстрував на дружину, оскільки не бажав декларувати у щорічній декларації фізичних осіб, які позичили йому кошти. Крім того, авто було придбане в інтересах сім`ї. Просив також застосувати наслідки пропущення позивачкою строків позовної давності.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

08.01.2020 р. від позивачки надійшла відповідь на відзив, за якою вона просить не приймати до уваги відзив за відсутністю доказів, а про порушення своїх прав вона дізналася лише в квітні 2019 року після припинення шлюбних відносин з відповідачем.

03.02.2020 р. відповідачем поданні заперечення на відповідь на відзив, за яким позивачка не довела придбання автомобіля на власні кошти, а також неможливості витребування автомобіля, оскільки вона за власною волею передала йому його у користування.

22 червня 2020 року закрите підготовче провадження, вирішено питанння про виклик свідків, витребування доказів.

11.01.2021 р. до суду надійшла заява ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди.

В судове засідання 18.03.2021 р. сторони не прибули, судове засідання не відбулося через перебування головуючого у нарадчій кімнаті по справі № 766/12276/20.

06.04.2021 р., 29.04.2021 р., 07.06.2021 р. позивачка в судові засідання не прибула, судові повістки отримала у вигляді смс-повідомлення відповідно 24.03.2021 р. (арк. справи 113), 06.04.2021р. (арк. справи 118), 30.04.2021 р. (арк. справи 122).

В підготовчій частині судового засідання відповідач заперечував проти залишення позову без розгляду з підстав укладення мирової угоди, яку просив затвердити.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що неявка позивачки в судове засідання 07.06.2021 р. є повторною, судові повістки надсилалися позивачці за номером мобільного телефону, що був повідомлений нею, як засіб зв`язку у підписаних нею процесуальних заявах по суті справи: позовній заяві (арк. справи 3), заяві про забезпечення позову (арк. справи 47), відповіді на відзив (арк. справи 55).

Відповідно до ст.207 ч.1 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватись лише прав і обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до вимог ст.207 ч.5 ЦПК України, вирішуючи питання затвердження мирової угоди, суд перевіряє, чи не суперечать її умови закону, чи не порушують права або охоронювані законом інтереси інших осіб.

В свою чергу, метою такої угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №6-10418 св 15.

Як вбачається з умов мирової угоди та вимог позовної заяви, сторони фактично здійснили між собою поділ спільного майна подружжя з припиненням частки у спільному майні позивачки та виплату компенсації, в той час як предметом спору є визнання права власності на транспортний засіб, як на особисту приватну власність, зустрічних позовних вимог не заявлялося. Крім того, умови угоди суперечать одна одній за п. 2.2 угоди позивач відмовляється від позову в обмін на грошову компенсацію, тоді як в розділі 3 вирішується питання щодо визнання права власності на предмет позову. Крім того, складена мирова угода не може бути прийнята до виконання за Законом України «Про виконавче провадження»

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що положення мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства, та дійшов висновку, що умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Крім того, повторна неявка позивачки в судове засідання унеможливлює розгляд питання щодо затвердження мирової угоди за суттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Із змісту зазначеної норми випливає, що підставою залишення позову без розгляду є повторна (двічі підряд) неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності причин повторної (другої) неявки.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що позивачкою не подано заяви про розгляд справи у її відсутність, її неявка перешкоджає розгляду питання про затвердження мирової угоди, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду через повторну неявку в судове засіданні позивачки.

Залишення позовної заяви без розгляду не порушує інтереси сторін та не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з аналогічним позовом.

Ухвала в повному обсязі складена 07 червня 2021 року.

Керуючись ст. 223, 257 ч. 1 п. 3, 353, 354, п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль, витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Херсонського апеляційного суду бо через Херсонський міський суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів.

СуддяО. В. Ус