Справа № 367/8472/20
Провадження №4-с/367/44/2021
УХВАЛА

Іменем України

17 грудня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Шаповала О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2020 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 , за підписом представника адвоката Уманець С.Г. (діє на підставі ордеру) про визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця під час виконання судового рішення, в якій в порядку ст. ст. 447, 448, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ставиться питання про: визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко Євгена Валерійовича, яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 відповідей на заяви від 25 вересня 2019 року, 22 січня 2019 року та від 01 листопада 2020 року щодо надання довідки про отримання/неотримання аліментів, а також заяви від 15 березня 2019 року про хід виконання виконавчого провадження № 57711758; зобов`язання головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко Євгена Валерійовича або іншу посадову особу Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати ОСОБА_1 відповіді на звернення від 25 вересня 2019 року, 22 січня 2019 року та від 01 листопада 2020 року щодо надання довідки про отримання/неотримання аліментів, а також заяви від 15 березня 2019 року про хід виконання виконавчого провадження № 57711758; стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначив, що 10 жовтня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області видано судовий наказ по справі № 367/5919/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.08.2018 року і до досягненням дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16 листопада 2018 року вказаний судовий наказ було пред`явлено на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області

16 листопада 2018 року головним державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дяченко Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57711758 з примусового виконання судового наказу № 367/5919/18 виданого Ірпінським міським судом Київської області 10.10.2018 року.

21 березня 2019 року стягувач звернулася до головного державного виконавця Дяченко Є.В. із заявою від 15.03.2019 року з проханням повідомити про хід виконання виконавчого провадження № 57711758, а саме про здійснені заходи примусового виконання, розмір стягнутих коштів в рахунок погашення аліментів.

25 вересня 2019 року, 22 січня 2020 року та 13 травня 2020 року представник стягувача звертався до головного державного виконавця Дяченко Є.В. із заявами щодо видачі довідки про отримання/неотримання аліментів.

Зважаючи на те, що звернення ОСОБА_1 від 15.03.2019 року та її представника від 25.09.2019 року, 22.01.2019 року та 13.05.2020 року залишилися без об`єктивного і своєчасного розгляду та вирішення порушених у них питань, скаржник вважає, що головним державним виконавцем Дяченко Є.В. при примусовому виконанні судового наказу № 367/5919/18 виданого 10.10.2018 року Ірпінським міським судом Київської області були порушені засади виконавчого провадження.

Ухвалою від 31 грудня 2020 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Оладько С.І., розглянувши скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Розпорядженням керівника апарату Ірпінського міського суду Київської області № 18 від 16 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), призначено до повторного автоматичного розподілу у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 у відставку.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 12 квітня 2021 року справу № 367/8472/20 прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02 червня 2021 року витребувано від Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 57711758 з примусового виконання судового наказу №367/5919/18 виданого 10 жовтня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області з доказами направлення стягувачу (його представнику) листів-відповідей (інформації) за підписом уповноваженої особи.

Станом на 17 грудня 2021 року витребувані судом матеріали виконавчого провадження №57711758 щодо примусового виконання судового наказу №367/5919/18 виданого 10 жовтня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області, суду надані не були.

У судове засідання 17 грудня 2021 року скаржник та його представник не з`явились.

Від представника скаржника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з статтею 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) скарга на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на зазначене, з метою дотримання розумних строків судового провадження, суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги по суті у судовому засіданні 17 грудня 2021 року на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

07 вересня 2021 року до суду надійшла заява представника скаржника про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у справі № 367/8472/20, в якій ставиться питання про стягнення з суб`єкта оскарження за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь скаржника витрат на правничу допомогу в сумі 7 750,00 грн.

Така заява обґрунтована тим, що скаржником, ОСОБА_1 , укладено договір про надання правової допомоги від 17.12.2020 року № 91/5 з адвокатським об`єднанням «ЮСТІС». Згідно з п. 4.1 якого розмір гонорару за правничу допомогу, визначену у п. 1.1 цього договору, становить 7 750,00 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу, які позивач має сплатити у зв`язку з розглядом справи до відповідної заяви надано: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом в рамках виконання умов договору № 91/5 від 17.12.2020; акт наданих послуг від 07.09.2021 згідно договору № 91/5 від 17.12.2020.

08 вересня 2021 року до суду надійшла заява представника скаржника про зміну найменування органу державної виконавчої служби, відповідно до якої наказом Міністерства юстиції України № 1605/5 від 06.05.2021 року Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перейменовано в Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 25 вересня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області розглянуто заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

10 жовтня 2018 року Ірпінським міським судом Київської області стягувачу видано судовий наказ №367/5919/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.08.2018 року і до досягненням дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було пред`явлено на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області.

19 листопада 2018 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Дяченко Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57711758 з примусового виконання судового наказу №367/5919/18 виданого 10.10.2018 року Ірпінським міським судом Київської області.

21 березня 2019 року стягувач звернулася до державного виконавця Дяченко Є.В. з проханням повідомити хід виконання виконавчого провадження № 57711758, зокрема, про здійснені заходи примусового виконання (запити, відповіді на запити щодо перевірки майнового стану боржника; здійснені заходи щодо встановлення місця отримання доходів боржника (відповіді ДФС та ПФУ); розмір стягнутих коштів в рахунок погашення аліментів (дата надходження коштів, дата перерахування коштів, копії квитанцій та платіжних доручень про стягнення/перерахування коштів).

25 вересня 2019 року, 22 січня 2020 року та 13 травня 2020 року представник стягувача звертався до головного державного виконавця Дяченко Є.В. із заявами щодо видачі довідки про отримання/неотримання аліментів.

22 січня 2020 року державним виконавцем Дяченко Є.В. винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та постанову про прийняття виконавчого провадження вказаним відділом.

Відповідно до додатку до наказу Міністерства юстиції України № 1605/5 від 06.05.2021 року Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перейменовано в Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Частиною першою статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторона виконавчого провадження має право, в тому числі заявляти клопотання.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

У п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому у п. 3 цієї постанови судам роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 судам роз`яснено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права на звернення регулює Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року № 393/96-ВР та наказ Міністерства юстиції України від 15.02.2017 року № 388/5, яким затверджено Порядок розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Міністерстві юстиції України, його територіальних органах, підприємствах, установах та організаціях, що належать до сфери його управління.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно статті 7 Закону України "Про звернення громадян", звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною другою та третьою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з статтею 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, в тому числі одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги

Статтею 19 Закону України "Про звернення громадян", встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Порядком розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Міністерстві юстиції України, його територіальних органах, підприємствах, установах та організаціях, що належать до сфери його управління, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.02.2017 року № 388/5, визначено процедуру розгляду звернень громадян, запитів на отримання публічної інформації у разі, якщо суб`єкт відносин у сфері доступу - запитувач інформації є фізичною особою або громадським об`єднанням без статусу юридичної особи (далі - запити на отримання публічної інформації); здійснення контролю за дотриманням строків їх розгляду; основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян; загальні засади ведення діловодства за зверненнями громадян та запитами на отримання публічної інформації у Міністерстві юстиції України, його територіальних органах, підприємствах, установах та організаціях, що належать до сфери його управління (далі - органи і установи юстиції).

Відповідно до пункту 4 розділу І Порядку № 388/5 реалізація визначених законодавством повноважень Міністерства юстиції України передбачає забезпечення кваліфікованого, неупередженого, об`єктивного і своєчасного розгляду звернень громадян та запитів на отримання публічної інформації з метою оперативного вирішення порушених у них питань, задоволення законних вимог громадян, поновлення порушених конституційних прав та запобігання надалі таким порушенням.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 388/5 розгляд звернень, запитів на отримання публічної інформації структурними підрозділами апарату Міністерства юстиції України, органу, установи юстиції згідно з резолюцією спрямовується на об`єктивне та своєчасне вирішення порушених заявниками питань, перевірку викладених фактів, прийняття рішення відповідно до чинного законодавства, забезпечення його виконання та інформування заявників про результати розгляду.

Обов`язковість надання відповіді заявнику за результатами розгляду його звернення органом, який його отримав, закріплено в пунктом 7 розділу ІІІ Порядку №388/5.

Строки розгляду звернень громадян та запитів на отримання публічної інформації урегульовано розділом ІV Порядку №388/5.

Зокрема, звернення громадян розглядаються та вирішуються у строк не більше одного місяця з дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх надходження.

Якщо в місячний строк вирішити порушені у зверненні питання неможливо, за рішенням керівництва Міністерства юстиції України, органу, установи юстиції встановлюється необхідний строк для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення, до завершення раніше визначеного строку виконання.

Загальний строк вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу строк розгляду звернення може бути скорочено.

Відповідь на запит на отримання публічної інформації надається не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Судом встановлено, що відсутні докази, які б підтверджували факт розгляду головним державним виконавцем Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко Є.В. заяви від 15 березня 2019 року в якій стягувач просила повідомити про хід виконання виконавчого провадження № 57711758, а також заяв від 25 вересня 2019 року, 22 січня 2020 року та 13 травня 2020 року представника стягувача щодо видачі довідки про отримання/неотримання аліментів.

Тобто, заслуговують на увагу доводи заявника щодо визнання протиправною бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Є.В., яка полягає у ненаданні відповідей на заяву від 15 березня 2019 року про хід виконання виконавчого провадження № 57711758, а також заяви від 25 вересня 2019 року, 22 січня 2019 року та від 01 листопада 2020 року щодо надання довідки про отримання/неотримання аліментів.

При цьому державним виконавцем Дяченко Є.В. не надано суду заперечень щодо наведених заявником обставин та правових підстав скарги, з якими суб`єкт оскарження не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Суд звертає увагу на те, що ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених вимог скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Є.В., яка полягає у ненаданні відповідей на заяву від 15 березня 2019 року про хід виконання виконавчого провадження № 57711758, а також заяви від 25 вересня 2019 року, 22 січня 2019 року та від 01 листопада 2020 року щодо надання довідки про отримання/неотримання аліментів.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову у задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що заявник уклав з адвокатським об`єднанням «ЮСТІС» (виконавець) договір № 91/5 про надання правової допомоги від 17.12.2020, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язався надати правову допомогу щодо захисту інтересів в органах державної влади, місцевого самоврядування, в судах усіх інстанцій, органах державної виконавчої служби, у справі про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко Є.В, яка полягає в ненаданні ОСОБА_1 відповідей на заяви від 25 вересня 2019 року, 22 січня 2019 року та від 01 листопада 2020 року щодо надання довідки про отримання/неотримання аліментів, а також заяви від 15 березня 2019 року про хід виконання виконавчого провадження № 57711758.

27 вересня 2021 року до суду надійшла заява представника скаржника про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у справі № 367/8472/20, в якій ставиться питання про стягнення з суб`єкта оскарження за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь скаржника витрат на правничу допомогу в сумі 7 750,00 грн.

Така заява обґрунтована тим, що скаржником, ОСОБА_1 , укладено договір про надання правової допомоги від 17.12.2020 року № 91/5 з адвокатським об`єднанням «ЮСТІС». Згідно з п. 4.1 якого розмір гонорару за правничу допомогу, визначену у п. 1.1 цього договору, становить 7 750,00 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу, які позивач має сплатити у зв`язку з розглядом справи до відповідної заяви надано: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом в рамках виконання умов договору № 91/5 від 17.12.2020; акт наданих послуг від 07.09.2021 згідно договору № 91/5 від 17.12.2020.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від державного виконавця Дяченко Є.В. до суду не надійшло.

Зважаючи на те, що представником заявника не було надано до суду промови у судових дебатах у справі № 367/8472/20, суд вважає доцільним частково стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 450-453 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича у виконавчому провадженні № 57711758 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченка Євгена Валерійовича, яка полягає в ненаданні ОСОБА_1 відповідей на заяви від 25 вересня 2019 року, 22 січня 2019 року та від 01 листопада 2020 року щодо надання довідки про отримання/неотримання аліментів, а також заяви від 15 березня 2019 року про хід виконання виконавчого провадження № 57711758.

Зобов`язати головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко Євгена Валерійовича або іншу посадову особу Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати ОСОБА_1 відповіді на звернення від 25 вересня 2019 року, 22 січня 2019 року та від 01 листопада 2020 року щодо надання довідки про отримання/неотримання аліментів, а також заяви від 15 березня 2019 року про хід виконання виконавчого провадження № 57711758.

Зобов`язати головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко Євгена Валерійовича повідомити суд і заявника ОСОБА_1 про виконання даної ухвали не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Стягнути з Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (08205, Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Ярославська, 9, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 750,00 (шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, оскільки інше не передбачено ЦПК України (ч. 1 ст. 261 ЦПК України).

Повний текст ухвали буде складено протягом п`яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Суддя Ю.В. Кравчук