Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/816/21
Провадження № 2/433/343/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"03" червня 2021 р.

Суддя Троїцького районного суду Луганської області Певна О.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Привілля», яких представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

До Троїцького районного суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Привілля», яких представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя зазначає, що поданий позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 176, 177 ЦПК України.

Суд зазначає, що позовна заява не відповідає вимогам п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, відповідно до якої позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Приписами п. п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про визнання права власності на майно, або його витребування ціна позову визначається вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Як роз`яснено у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 176, пункту 3 частини другої статті 175 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є витребування майна з чужого незаконного володіння, отже вимоги майнового характеру.

Окремо суд зауважує, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 358 від 21.08.2014 року "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" оціночною вартістю для нерухомості є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав. Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку,строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.

Крім того, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Також, відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-III від 12.07.2001 року незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

З вказаних положень слідує, що необхідно відповідними документами підтверджувати право оцінювача та суб`єкта оціночної діяльності, який здійснював оцінку нерухомого майна.

Отже, заявлені позовні вимоги є майновими, отже ціна позову зазначається виходячи з його вартості на момент звернення до суду та має бути підтверджена відповідними документами, що не було зроблено позивачем.

Крім того, відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна окрім іншого містити, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також суддя відмічає, що відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд звертає увагу позивачів, що додані до позовної заяви копії документів є нечіткими та неналежної якості, з яких неможливо встановити зміст, що має обов`язково бути враховано позивачем під час усунення недоліків даної позовної заяви.

Крім того, позивачами до позовної заяви додані копії: Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 04.11.2020, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.04.2020, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.10.2020, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.06.2020, в зв`язку з чим позивачам необхідно надати актуальні, на час звернення до суду з даним позовом, відомості щодо зазначених вище документів.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2270,00 грн.

Відповідно до ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Приймаючи до уваги, що обома позивачами заявлена одна й та сама позовна вимога, то кожним з них має бути сплачений судовий збір за ставками, встановленими для юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Таким чином, враховуючи, що визначити ціну поданого позову суд не має можливості через відсутність підтвердження вартості майна у вигляді земельної ділянки на момент звернення із позовною заявою, то суд попередньо визначає ставку судового збору для Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Привілля» - 2270,00 грн., а для ОСОБА_1 908,00 грн.,до її уточнення позивачами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

При цьому, до заяви додане платіжне доручення № 46 від 24.05.2021 про сплату судового збору в розмірі 908,00 грн., згідно якого платником судового збору зазначено ОСОБА_2 .

В зв`язку з чим, позивачам необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру: Приватному сільськогосподарському підприємству «Агрофірма «Привілля» - 2270,00 грн., ОСОБА_1 908,00 грн., (до уточнення ціни позову) на наступні реквізити: Отримувач коштів УК у Троїцьк.р-ні/ТРОЇЦЬК.Р-Н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37981102, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN)UA0012354, Код класифікації доходів бюджету22030101, Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Троїцький районний суд Луганської області(назва суду, де розглядається справа) та надати Троїцькому районному суду Луганської області оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу час для усунення вищенаведених недоліків.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Привілля», яких представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без руху та надати позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачам, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Ухвала набирає законної сили після підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Певна