Справа № 352/611/18
Провадження № 2/353/5/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Мороз М.І.,

представника відповідача-позивача ОСОБА_1 адвоката Дяківа Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі заяву ОСОБА_2 про відвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіної Уляни Юріївної по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, що вчинені під впливом тяжкої обставини, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , про виселення без надання іншого жилого приміщення,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Тлумацького районного суду на стадії судового розгляду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, що вчинені під впливом тяжкої обставини, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , про виселення без надання іншого жилого приміщення.

Позивачка-відповідачка ОСОБА_2 , яка також є правонаступником ОСОБА_3 та законним представником ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась, однак до суду електронною поштою повторно направила письмове клопотання про відвід судді Луковкіної У.Ю. від 24.01.2021 року, у якому, посилаючись на ст.ст. 36-37 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, зазначила, що у неї ще з моменту передання справи на розгляд судді Луковкіної У.Ю. виникли сумніви в неупередженості судді, що остаточно підтвердилось в листопадовому засіданні, в якому суддя її принижувала, надаючи зауваження щодо неналежного оформлення позовної заяви. В той же час суддя не звертала увагу на порушення в оформленні зустрічного позову. Також суддею Луковкіної У.Ю. 25.06.2020 року було винесено ухвалу, якою безпідставно, всупереч нормам ЦПК України, відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову. Також зазначила, що нею уже подавались ЗАУВАЖЕННЯ судді ОСОБА_6 щодо її діяльності, проте остання жодної ухвали з цього приводу не прийняла, а систематично (двічі на місяць) призначала судові засідання, незважаючи на карантинні заходи. Зазначила, що позивачі мають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Луковкіної У.Ю., а тому вимагають задовольнити заяву про відвід судді. Якщо ж заява не буде задоволена, вони будуть звертатись до компетентних органів для вживання відповідних заходів.

Позивачі-відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили.

Відповідач-позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_1 адвокат Дяків Д.І. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про відвід судді, вважає її безпідставною та необґрунтованою. Зазначив, що ОСОБА_2 зловживає своїми процесуальними правами, а систематична неявка в судове засідання позивачів за первісним позовом, подання надуманих клопотань про відкладення, зупинення провадження по справі, відвід судді порушує права його довірителя ОСОБА_1 , як позивача за зустрічним позовом, на справедливий розгляд його вимог у розумні строки.

Розглянувши заяву позивачки за первісним позовом ОСОБА_2 про відвід судді Луковкіної У.Ю., суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. Статтею 39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України - суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України та застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 8 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію («Пулар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року §32, Звіти 1996- ІІІ).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості («Де Куббер проти Бельгії», 26 жовтня 1984 року, §26, Серія А, №86).

Суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру («Пєрсак проти Бельгії», 01.10.1982 року, «Ветштайн проти Швейцарії», «Паскал проти України», 15.12.2011 року та інші).

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу (самовідводу).

Судом встановлено, що цивільна справа за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу вперше надійшла на розгляд Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ще 11.04.2018 року та перебувала на розгляді в трьох суддів цього суду до 05.08.2019 року. Після задоволення відводів та самовідводів суддів Тисменицького районного суду Івано-Франківської області зазначена справа 14.08.2019 року надійшла на розгляд до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2019 року справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання на 03.09.2019 року.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25.11.2019 року провадження у справі було зупинено за клопотанням позивачки ОСОБА_2 до моменту встановлення спадкоємців позивачки ОСОБА_3 та залучення їх до участі у справі, як правонаступників.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25.05.2020 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15.07.2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіної У.Ю. у вказаній справі.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15.07.2020 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 про виселення без надання іншого жилого приміщення, та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15.07.2020 року клопотання про збільшення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , по вказаній цивільній справі було залишено без руху та надано позивачам десятиденний строк, з часу отримання копії ухвали, для усунення недоліків.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15.07.2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, що вчинені під впливом тяжкої обставини, в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 було закрито, у зв`язку зі смертю позивачки ОСОБА_3 , однак вказана ухвала суду була скасована постановою Івано-Франківського апеляційного суду 06.10.2020 року.

У зв`язку з цим, ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2020 року залучено до участі у справі правонаступника позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_2 . Також вказаною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотань ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.12.2020 року клопотання про збільшення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , по вказаній цивільній справі було визнано неподаним та повернуто позивачам у зв`язку з не усуненням недоліків.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.12.2020 року підготовче провадження у даній справі закрито, призначено судовий розгляд на 12.01.2021 року. Однак судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою сторін.

Під час підготовчого та судового провадження позивачі-відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в жодне судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомляли, клопотань про розгляд справи без їх участі не подавали. Позивачка-відповідачка ОСОБА_2 , яка також є правонаступником ОСОБА_3 та законним представником ОСОБА_5 , під час підготовчого та судового провадження прибула в судове засідання лише двічі, з 13 призначених судових засідань. За цей час позивачкою за первісним позовом ОСОБА_2 було подано 6 клопотань про перенесення підготовчого судового засідання, 5 клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення карантину на території України, в решта судових засідань вона просто не з`явилась, не повідомивши причин. Причинами відкладення та зупинення підготовчого судового засідання, які зазначала ОСОБА_2 , були необхідність залучення адвоката, перебування на лікуванні, карантинні заходи на території України тощо. Однак, жодне з клопотань ОСОБА_2 не містило належного обґрунтування та доказів, на підтвердження вказаних у ньому обставин. Розглянувши всі вищевказані клопотання ОСОБА_2 , суд в їх задоволенні відмовив за безпідставністю, в т.ч. суд надав оцінку діям ОСОБА_2 в Ухвалі від 16.12.2020 року, залишивши її клопотання від 16.12.2020 про зупинення провадження без розгляду, оскільки визнав, що вона зловживає своїми процесуальними правами.

Як вбачається з поданої заяви про відвід судді, позивачка була не згідна з ухвалами, винесеними під головуванням судді Луковкіної У.Ю., однак вона реалізувала своє право на оскарження однієї з них, шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду, який скасував ухвалу від 15.07.2020 року. Інші ж ухвали суду позивачка ОСОБА_2 не оскаржувала.

Крім того, суд зазначає, що зобов`язаний реагувати на ті чи інші клопотання сторін, в тому числі і письмовими ухвалами, які підлягають оскарженню. Будь-яких процесуальних норм щодо розгляду ЗАУВАЖЕНЬ на дії судді, які подала ОСОБА_2 , чинними нормами ЦПК України не передбачено.

Щодо посилань позивачки на систематичне призначення судових засідань, як на підставу для відводу судді, то суд зазначає, що протягом всього часу перебування справи на розгляді у судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, в основному розглядались саме клопотання позивачки, а саме: про відкладення або зупинення провадження по справі, про відвід судді, повторні аналогічні клопотання, а також клопотання про залучення ОСОБА_2 правонаступником ОСОБА_3 , яке уже було вирішено судом.

Однак, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Позивачка ОСОБА_2 вищезазначених цивільно-правових засад не дотримується.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що доводи заяви ОСОБА_2 про відвід судді Луковкіної У.Ю. є голослівними, безпідставними та необгрунтованими, без наведення конкретних побоювань щодо упередженності та заінтересованості судді в результаті розгляду справи на користь відповідача, а обставини, які в ній викладені, є надуманими, тобто суб`єктивні критерії для відводу судді відсутні. Проте заяву позивачки все ж таки слід задовольнити, виходячи з наступного.

Зміст заяви ОСОБА_2 про відвід судді свідчить про незгоду з процесуальними діями та ухвалами судді, які самі по собі не можуть свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді, а є лише виявом реалізації суддею своїх процесуальних повноважень передбачених нормами ЦПК України.

В цей же час позивачка ОСОБА_2 систематично не з`являється в судові засідання, подає безпідставні клопотання, свідомо не отримує поштову кореспонденцію, направляє до суду письмові вказівки щодо вчинення або не вчинення процесуальних дій, не будучи органом, уповноваженим надавати оцінку діям судді при виконанні ним посадових обов`язків, вказує на неправомірність дій судді. Також ОСОБА_2 в зухвалій формі звинувачує головуючу суддю по справі в недотриманні нею під час судових засідань ст. 160 ЦПК України, у прийнятті замовного рішення, неетичній поведінці, безпідставності відхилень її клопотань та заперечень, обмеженні прав учасників процесу, стверджує про те, що діями судді керують ззовні треті особи, а суддя чинить психологічний тиск на позивачку, тощо. Крім того, в клопотанні про зупинення провадження у справі від 26.01.2021 року, ОСОБА_2 повідомила, що 26.01.2021 року нею подано до Вищої ради правосуддя скаргу про притягнення судді ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності за зловживання повноваженнями під час дії карантинних обмежень, а також вона буде звертатись до Генерального прокурора України про притягнення судді до кримінальної відповідальності за порушення конституційних прав неповнолітньої ОСОБА_5 . Зазначені міркування ОСОБА_7 неодноразово викладала в своїх заявах про відвід судді, інших заявах та зауваженнях.

Суд вважає, що такими діями та поведінкою ОСОБА_2 намагається чинити маніпулювання думкою судді та здійснювати тиск на головуючу по справі суддю, з метою отримання необхідного їй рішення про зупинення провадження у справі, оскільки всі її дії спрямовані на затягування розгляду як первісного, так і зустрічного позову. Відповідно за таких обставин суд не зможе чітко, законно та неупереджено розглянути дану справу.

У відповідності до ст. 126 Конституції України вплив на суддю в будь-який спосіб забороняється.

Разом з тим, вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді. Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи. Таку думку Велика Палата розкрила в ухвалі про відвід судді Кібенко у справі № 908/137/18 щодо процедури «сквіз-аут». Разом з тим, навіть отримання враження щодо небезсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється», оскільки на кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості.

Враховуючи вищенаведене, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності судді, для забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі, беручи до уваги, що позивачка ОСОБА_2 просила заяву про відвід задовольнити, оскільки в неї є сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, з метою усунення цих обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 126 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Рішенням Конституційного Суду № 19-рп/2004 від 01.12.2004 року, ст.ст. 2, 36, 39-41, 258-261 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про відвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіної Уляни Юріївної у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, що вчинені під впливом тяжкої обставини, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , про виселення без надання іншого жилого приміщення - задовольнити.

Передати справу до канцелярії суду для визначення складу суду, визначеному у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

ГоловуючийУ. Ю. Луковкіна