Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2021 Справа №607/2998/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Комінярської О.М., позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВС Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що вона є співвласником вищевказаної квартири. У даному житловому помешканні зареєстрований її син ОСОБА_2 , однак останній за даною адресою не проживає протягом останніх 20 років, участь в утриманні житла не приймає, витрат на комунальні послуги не несе, а тому просить визнати його таким, що втратив право на житло, у зв`язку з необхідністю припинення нарахувань по комунальних послугах на відсутнього члена сім`ї.

Ухвалою судді від 02 березня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження та протокольною ухвалою суду від 29 квітня 2021 року призначено розгляд по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 про що свідчить свідоцтво про право власності на житло видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 20 липня 2000 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2014 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з довідкою №6919 виданою ДП «Комунальник-2» 21 листопада 2018 року за адресою АДРЕСА_2 станом на 01 листопада 2018 року зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

08 лютого 2021 року комісією в складі менеджера групи житлових будинків ДП «Комунальник-1» ГТОВ «Мрія» Новіцької Л.О., паспортиста ДП «Комунальник-1» ГТОВ «Мрія» ОСОБА_5 в присутності мешканки кв.96 ОСОБА_6 проживаючої за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_7 проживаючої за адресою АДРЕСА_4 , складено акт яким засвідчено, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 не проживає з липня 2001 року по сьогоднішній день. Зазначене підтверджується підписами членів комісіє та свідків.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона проживає з адресою АДРЕСА_5 з 1985 року. Протягом останніх 15 років вона відповідача не зустрічала, оскільки він виїхав за межі України та на похороні батька не був.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.

Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 41 Конституції України визначає, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Статтею 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом.

За правилами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Разом із тим згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України,статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР).

Відповідно до п. 1 ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Таким чином в ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , а відтак відсутні правові підстави визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, оскільки його право власності на квартиру є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, слід відмовити.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 /99

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич