П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року м. Київ

Справа № 362/1493/20

Провадження № 22-ц/824/3766/2021

Резолютивна частина постанови оголошена 02 червня 2021 року

Повний текст постанови складено 03 червня 2021 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2020 року, ухваленого у складі судді Марчук О.Л. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що за рішенням суду яке набрало законної сили з відповідачів стягнуто грошові кошти за кредитним договором.

Посилаючись на те, що він є правонаступником кредитора і зобов`язання позичальника забезпечене порукою та іпотекою, позивач просить в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді житлового будинку і земельної ділянки та виселити відповідачів із вказаного нерухомого майна.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2020 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «Кей-Колект» подано апеляційну скаргу, в якій позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ТОВ «Кей-Колект» Прохоров І.Р. підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 адвокат Алексєєв Д.М. проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Інші учасник справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 25.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого останньому було надано кредитні кошти в сумі 197 000 доларів США (т.1 а.с. 11 - 20).

Того ж дня, в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 83265/6622, відповідно до якого предметом іпотеки є належне останній на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок і земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 21 - 24).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01 лютого 2011 року на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто кредитну заборгованість за договором кредиту № 0 від 25.04.2008 року.

Вказану обставину представники сторін визнали і не оспорили в судовому засіданні під час розгляду справи по суті.

За умовами договору факторингу № 1, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Кей-Колект», останнє набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25.04.2008 року укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 (т.1 а.с. 31 - 34).

Також, відповідно до укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Кей-Колект» Договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 12.12.2011 року, позивач набув право вимоги за укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 договором іпотеки № 83265/6622 від 25.04.2008 року (т.1 а.с. 35 - 37).

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.02.2020 року, відповідач ОСОБА_1 є власником житлового будинку і земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 40 - 41).

Норми статей 256 і 257 ЦК України передбачають, що п озовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Зокрема, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2013 року було залишено без розгляду цивільну справу за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (т.1 а.с. 137).

Отже, враховуючи положення наведених норм цивільного законодавства, слід зробити висновок, що позивач довідався про порушення свого права ще в листопаді 2013 року.

Відбиток штампу вхідної кореспонденції Васильківського міськрайонного суду Київської області, що міститься на першому аркуші позовної заяви, свідчить про факт отримання судом даного позову 12 березня 2020 року.

Дана обставина вказує на те, що позивач пропустив встановлений законом строк позовної давності для захисту своїх цивільних прав, на строк понад чотири роки.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач; після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Також, суд першої інстанції вірно застосував норму частини першої статті 265 ЦК України, за приписами якої, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Тобто, строк позовної давності за вимогами позивача перервався у 2013 році, коли він подав цивільний позов до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та почався спочатку з 2013 року.

Стороною позивача не наведено жодних причин з яких ним пропущено строк звернення до суду, а тому суд приходить до висновку, що строк позовної давності пропущено через неповажні причини, оскільки судом не встановлено будь-яких обставин, які б обмежували позивача у реалізації наданого йому права на звернення до суду за захистом своїх інтересів у строки встановлені законом.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач мав реальну можливість своєчасно у межах строку позовної давності звернутися до суду з вимогами про захист свого цивільного права.

Норми частин 3 і 4 статті 267 ЦК України передбачають, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Будь-яких обставин поважності причин пропущення позовної давності, стороною позивача не наведено та відповідних доказів цього суду не надано.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна