Справа № 697/913/21
Провадження № 2/697/420/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

08 червня 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Колісник Л.О.

за участю секретаря судових засідань - Титар Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . На даний час відповідач вже більше року не проживає за місцем реєстрації, не бере участь у витратах по утриманню будинку, що включає в себе оплату комунальних послуг, здійснення ремонтних робіт та тому подібне, в будинку відсутні речі відповідача.

Просить суд визнати ОСОБА_2 втратившим право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , встановивши, що рішення суду є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бовшгик М.Ю. в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Належно повідомлений через оголошення на сайті судової влади відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечувала позивач.

Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.11.2005 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9022398 від 22.11.2005, будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 (а.с.7-8).

З будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 вбачається, що в даному будинку зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 10-13).

З акту фактичного проживання осіб від 02.04.2021, складеного жителями АДРЕСА_1 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та посвідченого секретарем Канівської міської ради О.П`яткова вбачається, що вони засвідчили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але не проживає за зазначеною адресою з 20.03.2020 по даний час. (а.с.14).

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначено у статті 405 ЦК України, у якій зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи те, що судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на даний час не проживає в будинку понад рік, не надав доказів поважності причин не проживання, він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття зазначеної особи з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 247, 263-265, 354, 405 ЦПК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що рішення є підставою для реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області для зняття з реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , як такого, що втратив право користування цим жилим приміщенням, без надання паспорта.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Головуючий Л . О . Колісник