У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Працевитий Г.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що 01.11.2005 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та у відповідності до ст. ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № CNL-201/046/2005, згідно якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 845 020, 00 грн.

16.02.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та у відповідності до ст. ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та ОСОБА_2 було укладено додатковий договір до кредитного договору № CNL-201/046/2005 від 01.11.2005 року. Згідно з даним додатковим договором було збільшено суму кредиту на 151 980, 00 гривень (до 997 000, 00 гривень).

26.10.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та у відповідності до ст. ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № CNL-201/077/2006, згідно якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 150 000, 00 грн.

25.10.2017 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитними N CNL-201/046/2005 від 11.11.2005 року у розмірі 2 208 992,67 грн. та № CNL-201/077/2006 від 26.10.2006 року у розмірі 2 758 646, 02 грн.

15.01.2019 року Постановою Запорізького апеляційного суду було скасоване рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2017 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № CNL-201/046/2005 від 11.11.2005 року у розмірі 2 208 992,67 грн. та в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судового збору у розмірі 1827 грн.

На підставі рішення суду від 25.10.2017 року було відкрито виконавчі провадження №55959140, 55959006, 55959276 відносно ОСОБА_2 на користь стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

16.09.2020 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Українська факторингова компанія» було укладено договір факторингу, за умовами якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило, а ТОВ «Українська факторингова компанія» набула право вимоги за кредитними договорами № CNL-201/046/2005 від 01.11.2005 року та № CNL-201/077/2006 від 26.10.2006 року.

Таким чином, з 16.09.2020 року ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами.

20.11.2020 року між ТОВ «Українська Факторингова Компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №CNL-201/046/2005 від 01.11.2005 року та № CNL-201/077/2006 від 26.10.2006 року, у зв`язку з чим до ОСОБА_1 перейшов обов`язок з виконання боргу за виконавчими листами замість ТОВ «Українська Факторингова Компанія».

Таким чином, заявник просить замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів, виданих на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2017 року по цивільній справі № 335/14395/14-ц, за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами № CNL-201/046/2005 від 01.11.2005 року та CNL-201/077/2006 від 26.10.2006 року, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на нового стягувача ОСОБА_1 .

Сторони у справі в судове засідання не з`явилися, та відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2017 у цивільній справі № 335/14395/14-ц, позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами № CNL-201/046/2005 від 01.11.2005 року та CNL-201/077/2006 від 26.10.2006 року задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CNL-201/046/2005 від 01.11.2005 року у розмірі 2208992,67 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №CNL-201/077/2006 від 26.10.2006 року у розмірі 278 5646,02 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у розмірі 1827 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у розмірі 1827 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15.01.2019 року Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2017 року у цій справі скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №CNL-201/046/2005 від 01.11.2005 року у розмірі 2 208 992,67 грн. та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судового збору у розмірі 1827 грн.

Ухвалено в цій частині позовних вимог нове рішення. В задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та судового збору відмовлено.

В іншій частині оскаржуване судове рішення залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.11.2019 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2017 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 15.01.2019 року залишено без змін.

Відповідно до договору факторингу від 16.09.2020 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило, а ТОВ «Українська факторингова компанія» набула право вимоги за кредитними договорами № CNL-201/046/2005 від 01.11.2005 року та № CNL-201/077/2006 від 26.10.2006 року.

Відповідно до умов договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки від 20.11.2020 року, укладеного між ТОВ «Українська Факторингова Компанія» та ОСОБА_1 , до останньої перейшов обов`язок з виконання боргу за виконавчими листами замість ТОВ «Українська Факторингова Компанія» за кредитними договорами №CNL-201/046/2005 від 01.11.2005 року та № CNL-201/077/2006 від 26.10.2006 року.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.

Згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), тобто є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст. 514 ЦК України, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути, зокрема, правочини щодо зміни кредитора або боржника у зобов`язанні.

Статтею 513 ЦК визначено, що правочин щодо зміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно із ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням держаного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження на її правонаступника.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст.124 Конституції України та ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд бере до уваги, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

За таких обставин суд вважає, що заява адвоката Працевитого Г.О. в інтересах ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 512-514 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 55, 81, 89, 442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Працевитого Г.О. в інтересах ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів, виданих на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2017 року у цивільній справі № 335/14395/14-ц, за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами № CNL-201/046/2005 від 01.11.2005 року та CNL-201/077/2006 від 26.10.2006 року, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на нового стягувача ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у 15-денний строк з дня складення повного судового рішення, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя А.В. Воробйов