Справа № 591/8171/20
Провадження № 2/591/1100/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Терещенко М.П.,

представника позивача Гученка Р.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Грибачової І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковпака 61» до ОСОБА_1 про стягнення боргу по внескам на утримання та поточний ремонт спільного майна, -

В С Т А Н О В И В :

18 грудня 2020 року ОСББ «Ковпака 61» звернулось до суду із вказаною позовною заявою та просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь борг у загальній сумі 4381 грн 52 коп., в тому числі заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання в сумі 4245 грн за період з лютого 2019 року по вересень 2020 року, три відсотки річних в сумі 95 грн 00 коп., інфляційні втрати в сумі 41 грн 22 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 28 січня 2021 року на 13-годину 30 хв.

В судовому засіданні представник позивача ОСББ «Ковпака 61» Гученко Р.А. пояснив, що позов був поданий до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 вважають, що дана справа має розглядатися за правилами виключної підсудності, тобто, за місцем знаходження нерухомого майна, щодо якого виник спір про стягнення витрат та внесків на його утримання.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, наступне.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Параграф третій другої глави ЦПК України регулює інститут територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 42 постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року за № 3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг по внескам на управління багатоквартирним будинком, а також на утримання та поточний ремонт спільного майна. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Аналогічних висновків щодо застосування відповідних норм права дійшов також Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України мають враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що будинок АДРЕСА_1 , за якою виникла заборгованість по оплаті послуг по внескам на управління багатоквартирним будинком та на утримання і поточний ремонт спільного майна, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м. Суми.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Слід також врахувати, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, яке є підставою для скасування судового рішення з направленням справи для розгляду до належного суду за встановленою підсудністю (частина 1 статті 378 ЦПК України).

Згідно з частиною 3 статті 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі вищезазначеного, з метою дотримання правил виключної підсудності, матеріали даної справи необхідно направити за підсудністю за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме: до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 32, 260, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковпака 61» до ОСОБА_1 про стягнення боргу по внескам на утримання та поточний ремонт спільного майна передати на розгляд за підсудністю до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя А.С. Северинова