Справа № 183/217/20
№ 2/183/541/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності,

в с т а н о в и в :

15 січня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про виділ частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності.

Ухвалою суду від 16 січня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

07 лютого 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненим позовом до ОСОБА_4 про виділ частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, в якій усунула недоліки первісної заяви.

Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року відкрите провадження у справі.

Ухвалою суду від 13 травня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

26 травня 2020 року 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненим позовом до ОСОБА_4 про виділ частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, в якій усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 10 червня 2020 року призначена комплексна судова будівельна та судова будівельно-оціночну експертизу, провадження у справі зупинене на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року закрите підготовче провадження у справі. Справа призначена до розгляду по суті.

На обґрунтування вимог позивач ОСОБА_3 посилалася на те, що вона є власником 19/31 часток нежитлового приміщення (магазину продтоварів з двома прибудовами), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Власником 12/31 часток зазначеного вище нежитлового приміщення є відповідач ОСОБА_4 .

Нежитлове приміщення (магазин продтоварів з двома прибудовами), розташований за адресою: АДРЕСА_1 має загальну площу 161,4 кв.м., основною площею 92,7 кв.м. та складається з: 1- торговий зал 18,40 кв.м.; 2 - торговий зал 26,30 кв.м.; 3 - підсобне приміщення 5,40 кв.м.; 4 - санвузол 2,10 кв.м.; 5 - котельня 4,60 кв.м.; 6 - підсобне приміщення 4,00 кв.м.; 7 - санвузол 1,7 кв.м.; 8 - котельню 1,6 кв.м.; 9 - підсобне приміщення 13,00 кв.м.; 10 - торговий зал 28,5 кв.м.; 11 - торговий зал 19,5 кв.м.; І - коридор 3,10 кв.м.; ІІ - комора 1,10 кв.м.; а також підвал пд. ІІ - торговий зал 32,10 кв.м.

Позивач ОСОБА_3 зазначила в заяві, що між нею і відповідачем був обумовлений та склався порядок користування спільним частковим майном, приміщення, якими вони користуються є відокремленими, мають окремі виходи, окремі інженерно-технічні мережі, оформлені окремі рахунки по сплаті платежів, відсутні приміщення, які перебувають у спільному використанні власників. Фактично, вона користується наступними приміщеннями: 7 - санвузол 1,7 кв.м.; 8 - котельня 1,6 кв.м.; 9 - підсобне приміщення 13,00 кв.м.; 10 - торговий зал 28,5 кв.м.; 11 - торговий зал (перший поверх) 19,5 кв.м.; ІІ - торговий зал (підвальне приміщення) 32,10 кв.м., відповідач фактично користується іншими приміщеннями спірного нерухомого майна.

В заяві позивач ОСОБА_3 посилається на те. що незважаючи на встановлений порядок користування спільним частковим майном, між нею і відповідачем виникають спори з приводу користування зазначеним нерухомим майном, у зв`язку з чим, вона змушена звертатися до суду.

Враховуючи наведене, посилаючись на приписи ст.ст. 356, 364 ЦК України, позивач ОСОБА_3 просила суд:

-провести поділ нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-виділити у її, ОСОБА_3 власність нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 7 - санвузол 1,7 кв.м.; 8 - котельню 1,6 кв.м.; 9 - підсобне приміщення 13,00 кв.м.; 10 - торговий зал 28,5 кв.м.; 11 - торговий зал 19,5 кв.м.; пд. ІІ - торговий зал 32,10 кв.м.;

-припинити право спільної часткової власності її, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на спірне нерухоме майно.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позов у повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, зазначені в позовній заяві, просив суд задовольнити вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засідання позов не визнав, просив суд відмовити у задоволені позову, не заперечував проти того, що спірне нерухоме майно є спільною частковою власністю позивача і відповідача, у той же час, посилався на те, що нерухоме майно має споруди, а саме, хвіртку та зливну яму, право класності на які не було зареєстроване у встановленому законом порядку.

Заслухавши представників позивача і відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до нижченаведеного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на праві спільної частково власності є власниками нежитлового приміщення, магазину промтоварів з двома прибудовами загальною площею 161,4 кв.м., основною площею 92,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 є власником 19/31 часток спірного нерухомого майна, ОСОБА_4 є власником 12/31 часток зазначеного майна.

Встановлено, що у відповідності до розпорядження Новомосковського міського голови від 19.02.2016 р. № 61-р, АДРЕСА_1 перейменовано у АДРЕСА_1.

У відповідності до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 355 ЦК України, 1. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). 2. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. 4. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

На підставі статті 364 ЦК України,

1. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

2. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

3. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

4. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Оскільки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є власниками спірного нерухомого майна на праві спільної часткової власності, позивач ОСОБА_3 має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У відповідності до технічного паспорту, нежитлове приміщення (магазин продтоварів з двома прибудовами), розташований за адресою: АДРЕСА_1 має загальну площу 161,4 кв.м., основною площею 92,7 кв.м. та складається з: 1- торговий зал 18,40 кв.м.; 2 - торговий зал 26,30 кв.м.; 3 - підсобне приміщення 5,40 кв.м.; 4 - санвузол 2,10 кв.м.; 5 - котельня 4,60 кв.м.; 6 - підсобне приміщення 4,00 кв.м.; 7 - санвузол 1,7 кв.м.; 8 - котельню 1,6 кв.м.; 9 - підсобне приміщення 13,00 кв.м.; 10 - торговий зал 28,5 кв.м.; 11 - торговий зал 19,5 кв.м.; І - коридор 3,10 кв.м.; ІІ - комора 1,10 кв.м.; а також підвал пд. ІІ - торговий зал 32,10 кв.м., а також, споруд: ганку; входу до підвалу; зливну яму, ганку із сторони прибудови літ «а»; хвіртки №2.

Згідно висновку № 1 комплексної судової будівельно-технічної та судової оціночно-будівельної експертизи від 30.07.2020,

-вартість нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 становить 966 878,00 грн.

-технічно можливо розділити спірне нерухоме майно та належні господарські споруди з незначним відступом від ідеальних часток;

-виділити у власність ОСОБА_3 нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 7 - санвузол 1,7 кв.м.; 8 - котельню 1,6 кв.м.; 9 - підсобне приміщення 13,00 кв.м.; 10 - торговий зал 28,5 кв.м.; 11 - торговий зал 19,5 кв.м.; пд. ІІ - торговий зал 32,10 кв.м.; усього по літері А - загальною площею 96,40 кв.м. (основна площа - 80,10 кв.м.; підсобна площе 16,3 кв.м.), а також господарчі споруди: Ѕ ганку із сторони АДРЕСА_1 площею 6,4 кв.м.; ганок із сторони підвалу площею 3,3 кв.м.; вхід до підвалу. літ «а1» площею 6,6 кв.м.; зливну яму - Я, загальною вартістю 591 922,00 грн., що на 681,00 грн. менше ідеальної частки;

-виділити у власність ОСОБА_4 нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1- торговий зал 18,40 кв.м.; 2 - торговий зал 26,30 кв.м.; 3 - підсобне приміщення 5,40 кв.м.; 4 - санвузол 2,10 кв.м.; 5 - котельню 4,60 кв.м.; 6 підсобне приміщення 4,00 кв.м.; І - коридор 3,10 кв.м.; ІІ - комору 1,10 кв.м.; усього по літері А - загальною площею 65,00 кв.м. (основна площа 44,70 кв.м., підсобна площа 20,30 кв.м.), а також господарчі споруди: Ѕ ганку із сторони АДРЕСА_1 площею 6,4 кв.м.; ганок із сторони прибудови літ «а» площею 3,3 кв.м.; хвіртку - №2, загальною вартістю 374 956,00 грн., що на 681,00 грн. більше ідеальної частки.

Верховним судом України неодноразово висловлювалися правові висновки щодо виділу часток нерухомого майна. Так, виділ часток нерухомого майна що перебуває у спільній частковій власності є можливим, якщо кожній із сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16 та зазначив у своєму рішенні, що поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача про те, що неможливо провести виділ частки з майна, оскільки нерухоме майно має споруди, а саме, хвіртку та зливну яму, право класності на які не було зареєстроване у встановленому законом порядку

Так, у відповідності до Постанови КМУ №406 від 07.06.2017 року, якою затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, а саме п. 6 зазначеної Постанови визначено перелік об`єктів (щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків), для будівництва яких не потрібно отримувати дозвільні документи та які не потрібно вводити в експлуатацію:

-зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів;

-свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків.

Також до 15.01.2019 року діяла редакція Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (паралельно з Постановою КМУ №406, яка діє - 10.06.2017 року), яка містила перелік об`єктів, які не належать до самочинного будівництва:

-зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям полегшеної конструкції, погребів, входів в погреби, підпірних стін, воріт, хвірток, приямків, терас, ганків, тощо.

Враховуючи наведене, встановлення хвіртки та облаштування зливної ями не потребує відповідних дозволів, не вважається самочинним будівництвом та не потребує реєстрації.

Оскільки згідно висновків експертизи існує технічна можливість виділу частки нерухомого майна з невеликим відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, позивач ОСОБА_3 не заперечувала щодо зменшення її ідеальної частки майна, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268, 315 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності - задовольнити.

Провести поділ нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 (19/31 часток) і ОСОБА_4 (12/31 часток).

Виділити у власність ОСОБА_3 нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 7 - санвузол 1,7 кв.м.; 8 - котельню 1,6 кв.м.; 9 - підсобне приміщення 13,00 кв.м.; 10 - торговий зал 28,5 кв.м.; 11 - торговий зал 19,5 кв.м.; пд. ІІ - торговий зал 32,10 кв.м.; усього по літері А - загальною площею 96,40 кв.м. (основна площа - 80,10 кв.м.; підсобна площе 16,3 кв.м.), а також господарчі споруди: Ѕ ганку із сторони АДРЕСА_1 площею 6,4 кв.м.; ганок із сторони підвалу площею 3,3 кв.м.; вхід до підвалу. літ «а1» площею 6,6 кв.м.; зливну яму - Я, загальною вартістю 591 922,00 грн.

Виділити у власність ОСОБА_4 нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1- торговий зал 18,40 кв.м.; 2 - торговий зал 26,30 кв.м.; 3 - підсобне приміщення 5,40 кв.м.; 4 - санвузол 2,10 кв.м.; 5 - котельню 4,60 кв.м.; 6 підсобне приміщення 4,00 кв.м.; І - коридор 3,10 кв.м.; ІІ - комору 1,10 кв.м.; усього по літері А - загальною площею 65,00 кв.м. (основна площа 44,70 кв.м., підсобна площа 20,30 кв.м.), а також господарчі споруди: Ѕ ганку із сторони АДРЕСА_1 площею 6,4 кв.м.; ганок із сторони прибудови літ «а» площею 3,3 кв.м.; хвіртку - №2, загальною вартістю 374 956,00 грн.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за збільшення його 12/31 ідеальної частки в майні в розмірі 681,00 грн. (шістсот вісімдесят одна грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 3 146,13 грн. (три тисячі сто сорок шість грн. 13 коп.).

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 2 273,09 грн. (дві тисячі двісті сімдесят три грн. 09 коп.).

Учасники справи:

-позивач: ОСОБА_3 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 15.10.2009 р. Новомосковським МВ УМВС України у Дніпропетровській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 28 січня 2021 року.

Суддя Д.І. Городецький