Справа № 766/9206/21
УХВАЛА

07 червня 2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рядча Т.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна.

В обгрунтування своїх вимог вказала, що 31.10.2014 року на все її майно постановою ВДВС Суворовського РУЮ у м..Херсоні накладено арешт. Згідно відповіді Суворовського РВ ДВС у м.Херсоні на виконанні відділу перебувало виконавче провадження №45045683 з примусового виконання виконавчого листа №668/8822/13, виданого 11.06.2014 року Суворовським районним судом у м.Херсоні про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . В ході проведення виконавчих дій, місцезнаходження боржника встановити не виявилось можливим, у зв`язку з чим 29.03.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, але арешт з майна боржника снято не було.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна.

ОСОБА_1 пред`явила позов, зі змісту якого не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачається інша форма звернення та порядок вирішення.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадження №45045683. При подачі позову Суворовський районний відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) є відповідачем по справі.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як вона є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог статей 42, 48, 175, 447 ЦПК України. Тому такий позов взагалі не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, тому суд відмовлює у відкритті провадження у справі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №520/7100/19 від 04.11.2020 року.

Керуючись ст. 19,186, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Т.І. Рядча