ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року

м.Суми

Справа №591/7061/18

Номер провадження 22-ц/816/210/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 листопада 2020 року в складі судді Корольової Г.Ю., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 15 травня 2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 21600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань станом на 12 листопада 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 82012 грн 77 коп., з яких: 41563 грн 00 коп. - тіло кредиту, 15531 грн 18 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом; 20537 грн 03 коп. - нарахована пеня, штрафи: 500 грн - штраф (фіксована частина), 3881 грн 56 коп. - штраф (процентна складова).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 листопада 2020 року позов АТ КБ ПРИВАТБАНК» задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 травня 2007 року у розмірі 41563 грн 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Вказує, що в тексті анкети-заяви сторони погодили розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами в розмірі 22,8 % річних, що свідчить про те, що сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору.

Рішення суду в частині стягнення боргу по тілу кредиту та про відмову у стягненні пені та штрафу позивачем не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України у зазначеній частині в апеляційному порядку не переглядається.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до апеляційного суду не направлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2270 * 100 = 227000 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2007 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 21600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (т. 1 а.с. 13).

Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, який міститься в матеріалах справи, підпису ОСОБА_1 не містить.

За інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 згідно кредитного договору № б/н від 15 травня 2007 року отримав картки за № НОМЕР_1 , термін дії до 05/09, № НОМЕР_2 , термін дії 05/15; № НОМЕР_3 , термін дії до 07/16, № НОМЕР_4 , термін дії до 06/18, № НОМЕР_5 , термін дії до 03/21 (т. 1 а.с. 112).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 12 листопада 2018 року становить 82012 грн 77 коп. , з яких: 41563 грн 00 коп. - тіло кредиту, 15531 грн 18 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом; 20537 грн 03 коп. - нарахована пеня, штрафи: 500 грн - штраф (фіксована частина), 3881 грн 56 коп. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу ОСОБА_1 . Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Тому у суду першої інстанції відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі процентів за користування кредитними коштами.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції щодо відмови позивачу у стягненні відсотків не узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Як вбачається з матеріалів справи в анкеті-заяві № б/н від 15 травня 2007 року передбачені наступні умови кредитного договору: тип картки: 545708295; валюта: гривня; тип кредитного ліміту: фінансовий; сума кредитного ліміту: 250 грн; базова процентна ставка: 22,8 % на рік (360 днів); комісія за кредитне обслуговування 1 % від суми боргу; строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки; порядок погашення боргу: щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми боргу, шляхом зарахування позичальником власних коштів на рахунок кредитної картки або шляхом списання банком коштів з дебетної картки № НОМЕР_6 (т. 1 а.с. 13).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами першою-третьою ст. 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Виходячи з вимог частини першої ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1067 ЦК України банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунку з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем.

Факт використання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою по особовому рахунку, в якій відображено використання і часткове повернення кредитних коштів позичальником.

Як зазначалось вище, відповідач, підписавши 15 травня 2007 року анкету-заяву, приєднався до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, а також погодився на запропоновані банком умови використання кредитних коштів.

Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу за кредитом та суми нарахованих відсотків є обґрунтованими.

Проте, позивачем не доведено наявність підстав для нарахування відсотків за користування кредитом за зміненою процентною ставкою.

Так, із анкети-заяви № б/н від 15 травня 2007 року вбачається, що базова процентна ставка по договору становить 22,8 % на рік (360 днів). Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти (т. 1 а.с. 13).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15 травня 2007 року, наданим банком на підтвердження своїх позовних вимог вбачається, що з 01 червня 2015 року процентна ставка по договору була збільшена (т. 1 а.с. 10-12).

Однак, позивачем не надано доказів про належне повідомлення та погодження з відповідачем збільшеної процентної ставки.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суд, вважає безпідставним нарахування відсотків за користування кредитом за збільшеною відсотковою ставкою і при розрахунку заборгованості по відсотках застосуванню підлягає обумовлена сторонами при укладенні договору базова процентна ставка 22,8 %.

Таким чином, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами слід обраховувати за період з 01 червня 2015 року по 12 листопада 2018 року, а остання з виданих відповідачу карток дійсна до 03/21, тому розмір відсотків становить, виходячи з відсоткової ставки 22,8 % річних 4522 грн 43 коп. станом на 12 листопада 2018 року. Розрахунок розміру відсотків наводиться банком в своїх поясненнях, наданих на адресу апеляційного суду.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого суду щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення цих вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за відсотками у сумі 4522 грн 43 коп. за період з 01 червня 2015 року по 12 листопада 2018 року згідно додатково наданого розрахунку позивачем.

За таких обставин, оскаржене рішення суду на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в зазначеній вище частині, а апеляційна скарга, відповідно, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні апеляційної скарги на 29,12 % (4522 грн 43 коп. (сума задоволених апеляційних вимог) х 100 % : 15531 грн 18 грн (сума заявлених апеляційних вимог)) з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає компенсації 769 грн 64 коп. (2643 грн х 29,12 % : 100 %) судового збору за апеляційний перегляд справи та при частковому задоволенні позову на 56,19 % (46085 грн 43 коп. (сума задоволених вимог) х 100 % : 82017 грн 77 коп. (ціна позову)), із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає компенсації 990 грн 07 коп. (1762 грн х 56,19 % : 100 %) фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 листопада 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по процентам за користування кредитом за кредитним договором № б/н від 15 травня 2007 року скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за процентами за користування кредитом за кредитним договором № б/н від 15 травня 2007 року за період з 01 червня 2015 року по 12 листопада 2018 року в сумі 4522 грн 43 коп.

Змінити рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 листопада 2020 року в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 990 грн 07 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судові витрати за перегляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 769 грн 64 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина