Справа №442/6698/20
Провадження №2/442/177/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря - Антоненко В.О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що 23 лютого 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області зареєстровано шлюб між ним та ОСОБА_1 , про що складено відповідний актовий запис № 80. Вказує на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні цінності. Взаємні подружні почуття між ними втрачено, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Так, починаючи з серпня 2015 року подружні стосунки між ними припинилися. Вважає, що примирення між ним та ОСОБА_1 є неможливим, так як вони не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Спільних неповнолітніх дітей у них немає.

Враховуючи вищенаведене, просить суд розірвати шлюб між ним, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 23.02.2006 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 80.

У судове засідання позивач не з`явився, подавши до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Водночас зазначила, що подружні відносини з позивачем дійсно припинені, оскільки з січня-лютого 2018 року вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства.

Вислухавши пояснення відповідачки, беручи до уваги викладене, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) 18 листопада 2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 23 лютого 2006 року, про що складено відповідний актовий запис № 80.

Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, серед іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Ч. 3, 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 104 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Таким чином, беручи до уваги, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння та забезпечення державою принципу свободи шлюбу та принципу свободи розірвання шлюбу, а матеріалами справи встановлено, що сторони протягом тривалого часу не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують жодних подружніх стосунків, тобто фактично припинили шлюбні відносини, і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд дійшов до переконання, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 23.02.2006 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 80.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 840,80 грн сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.01.2021.

Суддя Грицай М.М.