Номер провадження 2/754/2838/21
Справа №754/773/21
03 червня 2021 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач - ПАТ «СК «ВУСО» через свого представника звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вказані вимоги вмотивовані тим, що між ПАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 5269891 від 05.09.2018 року. Згідно з умовами даного договору страховик прийняв під страховий захист цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «JAGUAR XJL», д.н.з. НОМЕР_1 . 25.04.2019 в м. Києві. 25.04.2019 сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «JAGUAR XJL», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.06.2019 року, було визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП. 26.06.2019 року потерпіла особа звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. Розмір відновлювального ремонту автомобіля «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , визначався ремонтною калькуляцією № 1053135 від 09.07.2019 та становить 290 248, 03 грн. Співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 102 499,62 грн., без ПДВ. Відповідно до умов Полісу АМ5269891 від 05.09.2018 року ліміт відповідальності Страховика за завдану майну шкоду становить 100 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплати страхового відшкодування у розмірі 100 000, 00 грн. При цьому, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 08.08.2018 року (набрала законної сили 21.08.2018 р.) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено штраф у розмірі 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.03.2019 року (набрала законної сили 26.03.2019 р.) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, накладено штраф у розмірі 20 400 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Отже, станом на час вчинення ДТП ще не минув строк накладення адміністративного стягнення, щодо позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, а відтак після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача на відшкодування завданої шкоди.
Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 21.01.2021 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.
Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштове відправлення направлене за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача повернулось з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.
Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 25.04.2019 року керуючи транспортним засобом «JAGUAR XJL», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по Ізюмська на регульованому перехресті з вул. Брожка, при русі прямо не надав переваги в русі автомобілю «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався праворуч та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/9277/19 від 14.06.2019 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортног засобу «JAGUAR XJL», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АМ/5269891 від 05.09.2018)
Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 08.08.2018 року (набрала законної сили 21.08.2018 р.) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено штраф у розмірі 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 14.03.2019 року (набрала законної сили 26.03.2019 р.) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, накладено штраф у розмірі 20 400 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Таким чином, в ході дослідження матеріалів справи судом встановлено, що станом на час вчинення ДТП ще не минув строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, щодо позбавлення його права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.
Згідно положень з п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У відповідності до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в якій зазначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу,розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Також, абзацом 2 ст. 36.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.
Потерпіла особа своєчасно звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування від 26.06.2019 року
Розмір відновлювального ремонту автомобіля «Honda Accord», д.р.н. НОМЕР_2 визначався ремонтною калькуляцією № 1053135 від 09.07.2019 року та становить 290 248, 03 грн.
Співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Honda Accord», д.р.н. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 102 499,62 грн.,без ПДВ (у відповідності до вимог ст. 36 Закону із розміру матеріального збитку було вирахувано ПДВ, оскільки виплата страхового відшкодування була здійснена безпосередньо на рахунок потерпілої особи).
Відповідно до умов Полісу АМ5269891 від 05.09.2018року ліміт відповідальності Страховика за завдану майну шкоду становить 100 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.
Таким чином, позивач виконав покладені на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди з вини винуватця дорожньо-транспортної пригоди.
З метою досудового врегулювання спору, ПрАТ «СК «ВУСО» звернулось до винуватця з вимогою від 04.05.2020 року, яка залишилась поза увагою відповідача.
Відповідно до п. б) ст. 38.1.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом.
Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, судом встановлено, що на час ДТП, яке відбулось 25.04.2019 р. ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки з моменту набрання законної сили постанов Святошинського районного суду м. Києва від 08.08.2018 року (набрала законної сили 21.08.2018 р. ) та Солом`янського районного суду м. Києва від 14.03.2019 року (набрала законної сили 26.03.2019р.), ще не минув строк накладення адміністративного стягнення, а саме позбавлення права керування транспортними засобами, а тому позові вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 11, 14, 22, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 14, 76-82, 95, 141, 178, 258, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд,-
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Повний текст рішення суду виготовлено 07.06.2021.
Суддя: