Номер провадження 2/243/1064/2021
Номер справи 243/1690/21
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

07 червня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чуйко Д.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича, Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича, Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 04 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис №337 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», яке є правонаступником ТОВ «Міолан», заборгованість за кредитним договором №2674507 від 06 березня 2019 року у сумі 17016,00 грн., а також плату за вчинення виконавчого напису у сумі 930,00 грн.

На виконання цього виконавчого напису, Приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. 16 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №64540979. Вважає, що даний виконавчий напис вчинено з порушенням норм діючого законодавства.

Відповідно до положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальне боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не біль трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Вчиняючи Виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив приписи ст.88 ЗУ «Про нотаріат». Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому напису незаконно підвищені, тому така сума не має ознак безспірності.

Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню Виконавчий напис № 337 від 04 січня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованості за кредитним договором № 2674507 від 06 березня 2019 року у сумі 17016,00 грн., а також плату за вчинення виконавчого напису у сумі 930,00 грн. грн.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 15 березня 2021 року (а.с. 41,52) та до 26 березня 2021 року (а.с. 55,40) надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, однак не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. та приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б. повідомлялися належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, однак не надали суду свої пояснення стосовно вимог позивача.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича, Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню з огляду на законність та обґрунтованість.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» « Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Також пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 04 січня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» вчинений Виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 337, про звернення стягнення з ОСОБА_2 , який є боржником за Кредитним договором № 2674507 від 06 березня 2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Міолан», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги № 34-МЛ від 15 липня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал».

Згідно з Виконавчим написом, строк платежу за Кредитним договором № 2674507 від 06 березня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15 липня 2019 року по 28 листопада 2020 року. Сума заборгованості складає 17016,00 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6000,00 грн.; прострочена заборгованість комісією - 2640,00грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7116,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями (нараховано з 30 березня 2019 року по 15 липня 2019 року) - 1260,00 грн.

За вчинення Виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача в розмірі 930,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

У Виконавчому написі зазначено, що він вчинений на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (а.с. 16).

Приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. 16 лютого 2021 року відкрито Виконавче провадження № ВП 64540979 про примусове виконання зазначеного вище Виконавчого напису нотаріуса, 17 лютого 2021 року накладено арешт на майно ОСОБА_2 та 22 лютого 2021 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_2 (а.с. 18, 20, 25).

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, а також процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними, на що слід зазначити наступне.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 88 Закону України «Про нотаріат», у редакції, чинній на час вчинення спірних правовідносин, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України "Про нотаріат", підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5).

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, Велика Палата вважає, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, вже досліджене Верховним Судом України.

Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника.

Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Так, з Виконавчого напису № 337 від 04 січня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вбачається, що ТОВ «ФК Кредит- Капітал» заявило про заборгованість, яка станом на 28 листопада 2020 року, за період з 15 липня 2019 року по 28 листопада 2020 року, складає 17016,00 грн., що складається з:

-прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6000,00 грн.;

-прострочена заборгованість комісією - 2640,00грн.;

-прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7116,00 грн.;

-строкова заборгованість за штрафами і пенями (нарахована з 30 березня 2019 року по 15 липня 2019 року) - 1260,00 грн..

Разом з тим, відповідно до п.1.3 та п. 1.4 умов укладеного сторонами кредитного договору № 2474507 від 06 березня 2019 року, його строк дії був визначений сторонами у 23 дні та діє до 29 березня 2019 року (а.с. 11-14).

При цьому, матеріали справи не містять даних про те, що позичальником було здійснено пролонгацію договору.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

З огляду на викладене, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» позбавлений можливості стягувати з ОСОБА_2 заборгованість за процентами за користування кредитними коштами по 28 листопада 2020 року, оскільки строк дії договору визначений у 23 дні до 29 березня 2019 року включно, таким чином, в даному випадку Товариство має право на захист своїх прав на підставі статті 625 ЦК України.

Таким чином, не можна вважати безспірною зазначену у виконавчому написі нотаріуса стягнуту з ОСОБА_2 заборгованість на користь ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» за Кредитним договором № 2674507 від 06 березня 2019 року, укладеним між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міолан», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги № 34-МЛ від 15 липня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» у розмірі 17016,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання вчиненого 04 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. виконавчого напису № 337 таким, що не підлягає виконанню.

Також слід зазначити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Встановлені судом обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 23 грудня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між Товариством та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є ще однією підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року.

Слід зазначити, що від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. копії матеріалів нотаріальної справи на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис не надійшли, а тому суд позбавлений можливості перевірити документи, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право на оскарження до суду нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії, передбачене статтею 50 Закону України «Про нотаріат».

З урахуванням положень статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому сам по собі факт додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів, передбачених Порядком № 26/5, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, якщо судом буде встановлено, що на момент вчинення нотаріусом цього напису боржник не мав безспірної заборгованості перед стягувачем у тому розмірі, як зазначено у виконавчому написі.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 486/388/16-ц.

Виходячи з викладеного, не можуть бути прийняті до уваги доводи ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» про те, що як Товариством, так і нотаріусом були дотримані вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку № 296/5, в зв`язку з чим відсутні підстави для відмови у задоволенні позову.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» на користь позивача підлягає 908 гривень 00 копійок судового збору за подання позову до суду та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1362,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 15,16,18 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича, Приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню Виконавчий напис № 337 від 04 січня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованості за кредитним договором № 2674507 від 06 березня 2019 року у сумі 17016,00 грн., а також плату за вчинення виконавчого напису у сумі 930,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», , розташованого за адресою: 79018, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, будинок №1, корпус №28, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 908,00 грн. за подання позову до суду та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а всього судового збору у розмірі 1362,00 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 07 червня 2021 року.

Головуючий:

суддя Слов`янського

міськрайонного суду О.В. Агеєва