Справа № 182/438/21
Провадження № 2/0182/1301/2021
У Х В А Л А

Іменем України

28.01.2021 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши цивільну справу за позовом адвоката Духонченко Миколи Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду від ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Суддя, розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї додатки, приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Виходячи із змісту вказаної норми Сімейного Кодексу України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя. Волевиявлення особи щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема, подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом відбувається за позовом одного із подружжя, відповідно до ст.110 СК України.

Заборона подання позовної заяви про розірвання шлюбу представником одного з подружжя, чітко випливає з ч.1 ст.110 СК України та із самої суті спору, при цьому, не виключає участі представника сторін, насамперед, позивача у судовому розгляді справи про розірвання шлюбу.

Представник позивача не може сам підписати позовну заяву про розірвання шлюбу, але представник може представляти позивача чи відповідача в судовому процесі.

За відсутності позивача не можна ні з`ясувати повною мірою обставини життя подружжя, ні вжити заходів до їхнього примирення.

Пленум Верховного Суду України в Постанові від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснює, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Таким чином, зважаючи на спеціальну норму Сімейного Кодексу України, заяву від імені позивача про розірвання шлюбу подано особою, яка не має повноважень на це.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати.

З огляду на встановлені обставини, суддя вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід повернути, оскільки позов підписаний адвокатом Духонченко М.С., який не мав права її підписувати.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Духонченко Миколи Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал