Справа № 404/2570/20
Номер провадження 2/404/675/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

27 січня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Чайки О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року представник Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, просив стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти допомоги по безробіттю у розмірі 7215 грн. 78 коп. на користь Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості та судовий збір в сумі 2 102 грн.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що відповідач перебувала на обліку як безробітна особа у Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості з 29 березня 2012 року по 24 грудня 2012 року та з 08 вересня 2014 року по 28 вересня 2014 року.

При цьому, у своїй заяві від 29 березня 2012 року відповідач вказала, що в даний час не зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, а в заяві від 08 вересня 2014 року, що не є суб`єктом підприємницької діяльності та ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

На підставі представлених відповідачем документів, керуючись чинним законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, позивач призначив та виплатив відповідачу допомогу по безробіттю з 29 березня 2012 року по 23 грудня 2013 року та з 15 вересня 2014 року по 09 вересня 2014 року.

У лютому 2016 року при обміні інформацією між ОДПІ ГУ ДФС, Пенсійним фондом України та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, що здійснюється згідно з наказом Міндоходів і зборів України від 19 вересня 2013 року №494, позивачем була отримана інформація про не припинену підприємницьку діяльність відповідача у період перебування на обліку у центрі зайнятості як безробітної особи.

Вказано, що надання відповідачем недостовірних даних та документів, на підставі яких були прийняті рішення про реєстрацію безробітного та призначення допомоги по безробіттю є умисним невиконання обов`язків безробітного, у розумінні законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, що призвело до незаконного отримання відповідачем допомоги по безробіттю у загальній сумі 20 015 грн. 78 коп., з них 19 412 грн. - за період з 29 березня 2012 року по 23 грудня 2012 року та 602 грн. 90 коп. - за період з 15 вересня 2014 року по 28 вересня 2014 року.

18 березня 2016 року відповідач подала заяву, згідно якої борг визнала у повному обсязі та звернулась з проханням дозволити сплачувати добровільно частинами щомісячно у зв`язку з тим, що є особою пенсійного віку та пояснила, що крім пенсії інших доходів не має.

З березня 2016 року по грудень 2019 року відповідачем повернуто позивачу коштів у загальній сумі 12 600 грн. Останній платіж від відповідача надійшов 29 листопада 2019 року. За даними бухгалтерського обліку сума заборгованості складає 7215 грн. 78 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 29 квітня 2020 року, справу передано судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_2/а.с.39/.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом ) сторін /а.с.42/.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату Кіровського районного суду м. Кіровограда № 185 від 16 липня 2020 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи», у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_2 з посади судді Кіровського районного суду м. Кіровограда, відповідно до рішення Вищої Ради Правосуддя від 23.06.2020 року, та враховуючи, що суддя ОСОБА_2 у вказаному випадку не може продовжувати розгляд справи, відповідно до наказу голови Кіровського районного суду м. Кіровограда про передачу справ № 18-АГ від 26.06.2020 року, невирішені справи передані для повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду - призначено повторний автоматичний розподіл цивільної справи № 404/2570/20, номер провадження 2/404/675/20 за позовом Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів /а.с.45/.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Іванову Н.Ю. для розгляду справи з єдиним унікальним номером судової справи № 404/2570/20, номер провадження 2/404/675/20 про стягнення безпідставно отриманих коштів /а.с.46/.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 липня 2020 року справу прийнято до провадження, призначено судове засідання /а.с.47/.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином і в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Згідно з Положенням про Державну службу зайнятості, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 14 червня 2019 №945, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 липня 2019 за № 733/33704, до основних завдань Державної служби зайнятості відноситься здійснення контролю за використанням роботодавцями та безробітними коштів Фонду (ч. 1 п.12 р. ІІ Положення). Регіональні центри зайнятості та їхні філії, базові центри зайнятості за п.1 ч. 3 р. ІІІ Положення забезпечують організацію: ведення обліку осіб, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні, та наданих їм послуг; здійснення реєстрації безробітних, ведення обліку наданих їм послуг; надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон №1533-ІІІ) та «Про зайнятість населення» (далі - Закон № 5067-VI); проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в установленому законодавством порядку; стягнення відповідно до закону коштів Фонду, виплачених особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачених на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей поданих особою.

Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості є базовим центром зайнятості, входить у централізовану систему державних установ державної служби зайнятості, виконує завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст.5 та п.1 ч.1.ст.9 Закону № 5067-VI держава гарантує у сфері зайнятості населення соціальний захист у разі настання безробіття, кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується, зокрема, шляхом участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття.

За приписами ст.1 Закону № 1533-111 загальнообов`язкове державне соціальне страхування - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту громадянам, в тому числі матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно зі ст.3 Закону України №5067-VI до зайнятого населення належать, особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

За ст. 43 Закону №5067-VI статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю»; особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Статус безробітного надається зазначеним вище особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 ч. 1 ст.44 Закону №5067-VI зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону № 1533-ІІІ та цього Закону. Окрім того, згідно зі ст..23 Закону №1533-ІІІрозмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 36 Закону №1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків. Так, за приписами п.п.1,9 ч. 1 ст. 45 Закону України №5067-VI, ч. 3 ст. 36 Закону № 1533-ІІІ у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг) реєстрація такого безробітного припиняється, а сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до законодавства України.

Статтею 39 Закону №1533-ІІІ визначено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , перебувала на обліку як безробітна особа у Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості з 29 березня 2012 року по 24грудня 2012 року та з 08 вересня 2014 року по 28 вересня 2014 року.

При цьому, у своїй заяві про надання статусу безробітного від 29 березня 2012 року, вказала, що на даний час не зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, а в заяві від 08 вересня 2014 року, що не є суб`єктом підприємницької діяльності та ознайомлена з правилами та обов`язками зареєстрованого безробітного.

На підставі представлених відповідачем документів, керуючись чинним законодавством, позивач призначив та виплатив відповідачу допомогу по безробіттю з 29 березня 2012 року по 23 грудня 2013 року та з 15 вересня 2014 року по 09 вересня 2014 року.

У лютому 2016 року при обміні інформацією між ОДПІ ГУ ДФС, Пенсійним фондом України та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, що здійснюється згідно з Наказом Міндоходів і зборів України від 19. Вересня 2013 р. №494, позивачем була отримана інформація про не припинену підприємницьку діяльність відповідача у період перебування на обліку у центрі зайнятості як безробітної особи.

Керуючись Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, позивачем було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідачу та складено відповідний акт.

Згідно акту від 22 лютого 2016 року № 2, відповідач зареєстрована фізичною - особою підприємцем з 17 серпня 1995 року по 30 вересня 2014 року, одночасно отримувала допомогу по безробіттю з 29 березня 2012 року по 23 грудня 2012 року та з 15 вересня 2014 року по 28 вересня 2014 року.

Надання відповідачем недостовірних даних та документів, на підставі яких були прийняті рішення про реєстрацію безробітного та призначення допомоги по безробіттю є умисним невиконанням обов`язків безробітного, у розумінні законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, що призвело до незаконного отримання відповідачем допомоги по безробіттю у загальній сумі 20 015 грн. 78 коп.

Позивач 26 лютого 2016 року прийняв рішення про повернення відповідачем незаконно отриманих коштів допомоги по безробіттю у загальній сумі 20 015 грн. 78 коп., про що повідомив відповідача у вигляді паперового документа від 29 лютого 2016 року, засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який відповідач отримала особисто 15 березня 2016 року.

18 березня 2016 року відповідач подав на ім`я директора центру зайнятості заяву, згідно з якою борг визнав у повному обсязі та звернувся з проханням дозволити сплачувати добровільно частинами щомісячно у зв`язку з тим. Що є особою пенсійного віку та пояснила, що крім пенсії не має інших доходів.

З березня 2016 року по грудень 2019 року відповідачем повернуто позивачу коштів у загальній сумі 12 600 грн. Сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 7215 грн. 78 коп.

За змістом ч. 1 ст.1212ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Згідно зі ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що права позивача порушено, відомостей про те, що станом на день розгляду справи відповідач у добровільному порядку повернув центру зайнятості безпідставно отриману суму допомоги по безробіттю суду не надано. Розрахунок безпідставно отриманої суми допомоги, відповідачем не оспорювалася, і у суду з приводу нарахованої суми сумнівів не виникає.

З огляду за викладене, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Керуючись ст. ст.12,13,81,141,263-265,268,280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти допомоги по безробіттю в розмірі 7 215 грн. 78 коп. на користь Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості за реквізитами: р/р UA0706454, ДКСУ у м. Київ, МФО 820172.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 102 грн. на користь Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості, місцезнаходження: вул. Маланюка, буд. 15, м. Кропивницький, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 02.02.2021 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда