Справа № 369/7672/21
Провадження № 2/369/4390/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вказаним позовом, разом із позовною заявою до суду також подав заяву про забезпечення позову, у якій просить суд:

- накласти арешт на нежилу будівлю (літ. Г), загальною площею (кв.м): 2716,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0), що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ»;

- заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії(реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності, в тому числі: скасовувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондри Людмили Вікторівни номер: 4414907 від 26.07.2013 про реєстрацію права власності за товариством з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ», а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо нежилої будівлі (літ. Г), загальною площею (кв.м): 2716,40 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0) та належить на праві власності на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що між ним та ОСОБА_2 було укладено Договір позики від 09.03.2020. Згідно з п. 1.1. цього договору позивач позичив за адресою: АДРЕСА_2 , у відділенні Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () ОСОБА_2 кошти в сумі 2100000,00 (два мільйони сто тисяч) доларів СІІІА. За умовами п. 1.3. підписання цього Договору Позичальником та Позикодавцем свідчить про факт передання Позикодавцем та одержання цих грошей Позичальником.

ОСОБА_2 за цим строковим договором позики (п. 2.2. Договору) зобов`язався повернути ОСОБА_1 гроші до 09.03.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , у відділенні Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ().

Проте, позивач стверджував, що після закінчення строку повернення коштів відповідач ОСОБА_2 категорично відмовляється від повернення позичених коштів.

Заявник зазначає, що враховуючи той факт, що строк повернення коштів закінчився, відповідач ОСОБА_2 порушує своє зобов`язання, чим заподіює шкоду ОСОБА_1 .

На думку позивача, оскільки за Договором позики від 09.03.2020 відповідач ОСОБА_2 позичив 2100000,00 (два мільйони сто тисяч) доларів США, то з урахування курсу НБУ станом на дату звернення з цим позовом, який становив 2746,74 гривень за 100 доларів США, гривневий еквівалент складає 57 666 000,00 (п`ятдесят сім мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч) грн.

Також позивач зазначив, що зобов`язання відповідача ОСОБА_2 за договором позики були забезпечені Договором поруки від 09.03.2020, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ».

У відповідності до умов п. 2 Договору поруки Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» взяло на себе зобов`язання перед Позивачем відповідати по зобов`язанням ОСОБА_2 , які виникають з умов Договору позики повністю в розмірі 2100000,00 (два мільйони сто тисяч) доларів США, за яким ці кошти мали бути повернуті ОСОБА_1 до 09.03.2021.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» до цього часу також не повернуло кошти в розмірі та у строк, передбачені Договором поруки, чим порушило умови договору поруки та вимоги діючого законодавства.

Таким чином, внаслідок невиконання умов договору позики від 09.03.2020 та договору поруки від 09.03.2020, позивач вважає, що відповідачами порушено його майнові права, що стало підставою для звернення до суду з позовом у якому він просить суд стягнути солідарно із ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» на його користь заборгованість за договором позики від 09.03.2020 в розмірі 2100000,00 (два мільйони сто тисяч) доларів США, що еквівалентно 57 666 000,00 (п`ятдесят сім мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч) грн.

Позивач зазначає, що наразі між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову з огляду на таке.

Відповідачі не виконують свої обов`язки за вказаним договором щодо повернення позики із березня 2021 року, що свідчить про чітку усвідомлену позицію щодо неповернення позики та порушення договірних зобов`язань.

Враховуючи час, протягом якого триватиме розгляд справи за відповідною позовною заявою, у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» існуватиме реальна можливість відчужити належне йому майно третім особам з метою неповернення отриманих у позику грошових коштів, що утруднить можливість виконання рішення суду по цій справі у разі задоволення позову.

За таких обставин позивач, з метою усунення можливих перешкод по виконанню рішення суду в разі задоволення заявленого позову, просить суд застосувати заходи забезпечення позову, шляхом накладенням арешту на нерухоме майно, що належить Відповідачам та встанови заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно цього майна.

Такий спосіб забезпечення позову надасть можливість в повній мірі виконати рішення суду в разі задоволення позовних вимог та відновити порушені майнові права Позивача.

ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 не має у власності ніякого нерухомого майна, але Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ», як поручитель ОСОБА_2 за договором позики, володіє нерухомим майном, а саме: нежилою будівлею (літ. Г), загальною площею (кв.м) 2716,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0).

Обґрунтовуючи співмірність розміру позовних вимог та вартості майна, на яке може бути накладено арешт, позивач зауважує, що точними відомостями про вартість вищевказаного майна не володіє. Проте, шляхом порівняння та співставлення вартості квадратного метра нежитлової нерухомості на цей час саме в Солом`янському районі міста Києва, ОСОБА_1 розраховано середню вартість у даному районі квадратного метра нежитлових приміщень, що становить 768,00 доларів США. За таких обставин орієнтовна вартість нежитлового приміщення площею 2716,40 кв.м. становить 2 086 195,20 доларів США. Отож, значний розмір позовних вимог в сумі 2100000,00 (два мільйони сто тисяч) доларів США, що еквівалентно складає 57 666 000,00 (п`ятдесят сім мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч) грн. свідчить про розумність, обґрунтованість і справедливість вимог позивача щодо забезпечення позову, що сприятиме виконанню рішення суду.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а тому вирішення питання забезпечення позову здійснюється без присутності осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку з відсутністю сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_1 подано до Києво-Святошинського районного суду Київської позов до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» про стягнення заборгованості за договором позики від 09.03.2020 у в розмірі 2 100 000,00 доларів США, що еквівалентно 57 666 000,00 грн. Відповідач ТОВ «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» є поручителем боржника ОСОБА_2 за договором поруки від 09.03.2020.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом, яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

ЄСПЛ у рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

З наданих суду доказів вбачається, що 09.03.2020 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , у відділенні Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () гроші в сумі 2100000,00 (два мільйони сто тисяч) доларів СІІІА. За умовами п. 1.3. підписання цього Договору Позичальником та Позикодавцем свідчить про факт передання Позикодавцем та одержання цих грошей Позичальником. Позичальник зобов`язався 09.03.2021 повернути Позикодавцю за адресою: АДРЕСА_2 , у відділенні Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () гроші, що позичались за даним договором.

09.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» (Поручитель) та ОСОБА_1 (Кредитор) уклали договір поруки № 1, відповідно до якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання ОСОБА_2 (Боржник) свого обов`язку за договором позики від 09.03.2020. Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником свого обов`язку в повному обсязі, а саме 2100000,00 (два мільйони сто тисяч) доларів США і відповідає перед Кредитором за порушення зазначеного зобов`язання Боржником. Зобов`язання за вищезазначеним договором Боржником повинні бути виконані до 09.03.2021. У разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, Поручитель відповідає перед Кредитором в межах суми 2100000,00 (два мільйони сто тисяч) доларів США. Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до моменту повного виконання зобов`язань за договором позики, вказаним у п. 1 даного договору, або до настання одного з випадків, передбачених п. 4 даного договору.

Згоду на укладення означеного договору від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» його директором ОСОБА_3 надано рішенням загальних зборів товариства від 09.03.2020, що підтверджується протоколом № 09/03.

Згідно з інформаційною довідкою № 259200371від 31.05.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта юридичної особи , Товариству з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» належить на праві приватної власності нежила будівля (літ. Г), загальною площею (кв.м) 2716,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, виходячи з матеріалів справи, беручи до уваги, що на теперішній час між сторонами існує спір і позивач ставить перед судом питання про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за договором позики від 09.03.2020 в розмірі 2100000,00 (два мільйони сто тисяч) доларів США, що еквівалентно 57 666 000,00 (п`ятдесят сім мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч) грн., який забезпечений договором поруки, враховуючи те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених прав та інтересів позивача, зважаючи на адекватність та співмірність заявлених позовних вимог заходам забезпечення позову, про які просить позивач, суд приходить до переконання, що забезпечення позову, шляхом арешту нежитлової будівлі та заборони вчиняти відносно неї дії, має підстави, а відтак заява підлягає задоволенню.

Враховуючи, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу, а також відсутність підстав, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд вважає недоцільним у даному випадку застосовувати зустрічне забезпечення.

Порядок скасування заходів забезпечення позову визначено ст. 158 ЦПК України.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 154, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» про стягнення заборгованості задовольнити.

В порядку забезпечення позову:

- накласти арешт на нежилу будівлю (літ. Г), загальною площею (кв.м): 2716,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0), що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» (м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, );

- заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії(реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності, в тому числі: скасовувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондри Людмили Вікторівни номер: 4414907 від 26.07.2013 про реєстрацію права власності за товариством з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ», а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо нежилої будівлі (літ. Г), загальною площею (кв.м): 2716,40 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0) та належить на праві власності на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ» (м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, ).

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Інформація про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Інформація про боржника: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ РІАЛ ЕСТЕЙТ», , адреса: 03680, м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, буд. 6.

Копію ухвали про забезпечення позову направити учасникам справи, а також державному (приватному) виконавцю - для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня винесення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Ковальчук