Єдиний унікальний номер 243/6391/15-ц
Номер провадження 22-ц/804/162/21
У Х В А Л А

27 січня 2021 року Донецький апеляційний суд колегією суддів у складі:

Суддів Никифоряка Л.П. (доповідач), Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в м. Бахмут заяву у цивільній справі без повідомлення учасників справи, що виникла з кредитних правовідносин за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 вересня 2020 року (головуючий у суді 1 інстанції Дюміна Н.О.),

В С Т А Н О В И В:

В позові пред`явленому до суду 08 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»-Банк просило суд стягнути з позичальника ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 183 528,77грн, з яких 132921,53грн заборгованість за кредитом, 32 029,52грн заборгованість за відсотками, 17 320,05грн пеня, 761,41грн сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу та сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках 426,26грн. Існування такої заборгованості Банк пов`язував із неналежним виконанням з боку відповідача зобов`язань взятих на підставі кредитного договору № 69015 від 06 червня 2012 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» і ОСОБА_1 право вимоги за яким Банк набув за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року.

В апеляційній скарзі відповідач просив рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в позові. В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що Банк не набув права вимоги по кредитному договору та були відсутні правові підстави для стягнення боргу.

Також заявник стверджував про те, що відсутні докази в підтвердження суми заборгованості, оскільки відсутні первинні документи на підтвердження видачі грошових коштів та подальшого обліку операцій за кредитом.

Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягало в тому, що єдиним належним доказом наявності заборгованості позичальника за кредитним договором та її суми могли бути банківські виписки по особових рахунках за якими обліковуються операції за кредитним договором і відображена інформація щодо сум фактичної заборгованості.

18 січня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, з посиланням на розгляд в суді першої інстанції пов`язаної справи №243/9374/20 про визнання недійсним договору купівлі продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року та визнання незаконним, скасування і вилучення з Державних реєстрів записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Пункт 6 частини 1 статті 251 ЦПК України серед випадків за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі передбачає об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі

Отже вирішальним для з`ясування судом питання про зобов`язання зупинення провадження є те чи існує об`єктивна неможливість розгляду однієї справи до вирішення іншої.

Стосовно даної справи вимоги заявника, відповідно до буквального змісту позовної заяви зводились до вирішення спору про стягнення заборгованості.

Частина 2 статті 77 ЦПК України передбачає, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що наявність зазначеної обставини для зупинення провадження не може бути розцінений як належний доказ та мати своїм наслідком те, що він стане правовою підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості.

Та чинне процесуальне законодавство проголошує, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду /пункт 6 частини 1 статті 252 ЦПК України/.

Зупинення провадження у справі не узгоджується із положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод яким передбачено таке: "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи, складність справи, поведінку заявників та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Згідно з вимогами статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

За таких обставин зупинення провадження судом порушує норми процесуального права та не відповідає принципу ефективності судового процесу.

Керуючись пунктом 10 частини 1 статті 252, частиною 2 статті 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: