КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Київ

Справа №757/13889/20-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/2389/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В. суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В. за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Григоренко І.В. 30 березня 2020 року, повний текст ухвали складений 30 березня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, третя особа: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про відшкодування шкоди у вигляді недоотриманої пенсії,

В С Т А Н О В И В

У березні 2020 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому просила стягнути з Держави України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 шкоду заподіяну Слов`янським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Донецької області у розмірі 49166, 20 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року у відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, третя особа: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про відшкодування шкоди у вигляді недоотриманої пенсії - відмовлено.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що поданий позивачем позов, відповідно до визначеної КАС України підсудності належить до компетенції окружного адміністративного суду та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку, визначеному КАС України.

Не погодилась із вказаним судовим рішенням позивач, її представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність та необґрунтованість ухвали, як такої, що постановлене з порушенням норм процесуального права. Представник позивача вказує на те, що суд першої інстанції невірно послався на ч.5 ст. 21 КАС України, так як позивачем заявлені позовні вимоги про відшкодування шкоди з держави, а не визнання бездіяльності органу державної влади протиправною. Крім того, немає поєднання позовних вимог з відшкодування шкоди з Держави та визнання протиправним бездіяльності органу державної влади. Позовні вимоги не є публічно-правовим спором.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема засобами електронного зв`язку, причини неявки суду не повідомили. Тому в порядку ч.3 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у березні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, третя особа: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про відшкодування шкоди у вигляді недоотриманої пенсії, в якому просила стягнути з Держави України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 шкоду заподіяну Слов`янським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Донецької області у розмірі 49 166, 20 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням суду від 13 лютого 2019 року було встановлено факт протиправної та незаконної бездіяльності ПФУ щодо невиплати пенсії позивачу та зобов`язано ПФУ поновити виплату пенсії з моменту її зупинення. Однак, вказане рішення ПФУ не виконується, що призвело до нанесення шкоди позивачу. За шкоду, яка нанесена ПФУ невиплатою позивачеві пенсії за рішенням суду, відповідає Держава, а тому позовні вимоги мають розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року у відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, третя особа: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про відшкодування шкоди у вигляді недоотриманої пенсії - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідачами у справі є органи державної влади - суб`єкти владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства. Тобто, між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням об`єктами владних повноважень владних управлінських функцій, тому цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів. За таких обставин, оскільки між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а тому цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 186 ЦПК України визначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із п.п. 1,2,7 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг

Відповідно до ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із ч.5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З матеріалів даної справи вбачається, що позивач у позовній заяві просила суд стягнути з Держави України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на її користь шкоду заподіяну Слов`янським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Донецької області у розмірі 49166, 20 грн. Позов обґрунтовувала тим, що рішення суду від 13 лютого 2019 року, яким встановлено факт протиправної та незаконної бездіяльності Пенсійного фонду України щодо невиплати їй пенсії та зобов`язано Пенсійний фонд України поновити їй виплату пенсії з моменту її зупинення, не виконується Пенсійним фондом України, що призвело до нанесення шкоди позивачу.

В даному випадку спір виник між державою, яку представляє Міністерство юстиції України та суб`єктом приватного права - фізичною особою, в якому фізична особа звернулась до суду за захистом права не публічного, а цивільного, зокрема права на відшкодування шкоди завданої їй Пенсійним фондом України внаслідок невиконання ними рішенням суду від 13 лютого 2019 року. Тобто, в даному випадку позивачем заявлена лише одна вимога - відшкодування шкоди завданої невиконання рішення суду суб`єктом владних повноважень Пенсійним фондом України, вказана вимога не поєднана з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Таким чином, це спір про цивільне право, хоча в спорі й беруть участь суб`єкти публічного права, проте вони здійснюють представництво держави у цьому спорі. За таких обставин, вказаний спір не може вважатися публічно-правовим і має розглядатись у порядку цивільного судочинства.

Однак, суд першої інстанції не пересвідчився належним чином, які саме вимоги заявлялися позивачем до відповідачів, який спір виник між позивачем та вказаними відповідачами, та не з`ясував належним чином характер спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

Доводи апеляційної скарги про допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права знайшли своє підтвердження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М.Андрієнко Н.В.Поліщук

Повний текст постанови складений 26 січня 2021 року.