Провадження №: 4-с/755/271/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Гончарука В.П.,

за участю секретаря: Гриценка О.І.

за участі скаржника ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

суб`єкта оскарження Ляпіна Д.В.

представника боржника ОСОБА_9

розглянувши у судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Дмитро Валентинович, боржник ОСОБА_3 на дії приватного виконавця, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича.

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 23.02.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_4 , та зустрічні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя:

- визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 ;

- визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 ;

- визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ, 1987 року випуску, колір - білий, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов (коляска) № НОМЕР_2 , вартістю 17675 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят) грн. 00 коп.;

- визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ, 1996 року випуску, колір - чорний, д.н.з. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , вартістю 78948 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн. 10 коп.;

- визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,0502 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер 66621008), вартістю 98418 (дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 00 коп.;

- визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 49,3 кв.м., вартістю 10000 (десять тисяч) грн.;

- визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року випуску, колір - чорний, д.н.з. НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 ;

- покладено на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язок по виконанню зобов`язань за договором кредиту №10-29/1670 від 29.03.2006 року укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 ;

- стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 Ѕ частину грошових зобов`язань, які були виконані під час перебування у шлюбі за договором кредиту №10-29/1670 від 29.03.2006 року укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 в розмірі 21167 (двадцять одна тисяча сто шістдесят сім) грн. 81 коп.;

- стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 Ѕ

про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/424 від 14.06.2005 року укладеним з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" у загальному розмірі 55645 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот сорок п`ять) доларів 28 центів США, що в еквіваленті національної валюти станом на час прийняття рішення у справі становить 1549721 (один мільйон п`ятсот сорок дев`ять тисяч сімсот двадцять одна) грн. 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 різницю вартості часток розподіленого спільного сумісного майна подружжя у загальній сумі 102520 (сто дві тисячі п`ятсот двадцять) грн. 55 коп.

У провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №60387404 з примусового виконання виконавчих листів №755/914/14 ц від 6.03.2016р. виданого Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , суми боргу в розмірі 1549721,05 грн. ( на дату звернення до суду з зазначеною скаргою залишок боргу складає 754 314, 02 грн.) та за №757/22690/15 -ц виданого Печерським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсоцбанк» суми боргу в розмірі 114 375, 51 грн. ( на дату звернення сума заборгованості складає 54 538 грн. 55 коп.)

Всього за зведеним виконавчим провадженням № 60387404 сума заборгованості складає 808 852, 55 грн.

Приватним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» були здійснені дії направлені на реалізацію ДП «Сетам» арештованого майна, що належить боржнику ОСОБА_3 , а саме - квартири АДРЕСА_3 , так -як у боржника відсутні кошти та цінності, на які можливо звернути стягнення , а також той факт, що боржник ухиляється від виконання вимог приватного виконавця та не вживає заходів щодо виконання рішення суду.

На підставі заяви про реалізацію арештованого майна від 7.10.2020 р. за вих.№1529 вище вказане спірна квартира НОМЕР_8 була передана на реалізацію.

9.10.2020 р. ДП «Сетам» було здійснено відповідну публікацію лоту № 447141.

4.11.2020 р. суб`єктам оскарженням- приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д. В . було отримано повідомлення від представника боржниці, в якому зазначалося, що майно, яке передано на реалізацію є спільним майном подружжя, оскільки воно придбавалося під час шлюбу боржниці з ОСОБА_5 ( шлюб було укладено 29.04.1987 р. та розірвано 17.09.1996 р.), на підставі чого приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Д. В. дійшов висновку, що спірне майно є спільним майном подружжя, а тому передача вказаного майна на реалізацію є передчасною, внаслідок чого була винесена оскаржувана постанова від 5.11.2020 р. про зняття майна з реалізації.

На підставі викладеного скаржник вважає, що дії суб`єкту оскарження не відповідають вимогам чинного законодавства, обґрунтовуючи свою позицію посиланням на судову практику, при цьому зазначає, що таким чином боржник намагається уникнути виконання судового рішення.

В судовому засіданні скаржник та його представник підтримали скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити з обставин викладених в мотивувальній частині скарги, наголошуючи при цьому, що між боржником ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ю після розірвання шлюбу відбувся поділ майна подружжя, про що свідчать ряд судових рішень, про які скаржнику стало відомо з Єдиного реєстру судових рішень та представник боржника намагається ввести в оману суд.

Представник боржника в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги, мотивуючи це тим, що дії суб`єкта оскарження приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. , щодо зняття майна з реалізації відповідали вимогам чинного законодавства, так - як вказане майно є спільним майном подружжя боржника ОСОБА_6 та ОСОБА_5 так -як між останніми при розірванні шлюбу поділ майна подружжя не відувався та за твердженням представника боржника спірною квартирою НОМЕР_8 корситується тривалий період часу безпосередньо ОСОБА_5 .

Крім того за твердженням представника Печерським районним судом м.Києва постановлена ухвала про скасування заочного рішення Печерського районного суду м.Києва на підставі якого було видано виконавчий лист №757/22690/15 -ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсоцбанк» суми боргу в розмірі 114 375, 51 грн

Суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Д. В. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, мотивуючи свої дії посиланням на вимоги чинного законодавства, але в своїй промові висловив думку, що він має певні сумніви щодо правильності прийняття свого рішення стосовно винесення постанови про зняття майна з реалізації.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як убачається з матеріалів справи, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. перебуває зведене виконавче провадження №60387404 з примусового виконання виконавчих листів №755/914/14 ц від 6.03.2016р. виданого Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , суми боргу в розмірі 1549721,05 грн. ( на дату звернення до суду з зазначеною скаргою залишок боргу складає 754 314, 02 грн.) та за №757/22690/15 -ц виданого Печерським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсоцбанк» суми боргу в розмірі 114 375, 51 грн. ( на дату звернення сума заборгованості складає 54 538 грн. 55 коп.)

Також, як слідує з матеріалів справи ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 17.07.2019 р. було замінено стягувача ОСОБА_4 його правонаступником ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) у зведеному виконавчому провадженні №48706648 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2015 року про стягнення:

- з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 Ѕ частину грошових зобов`язань, які були виконані під час перебування у шлюбі за договором кредиту №10-29/1670 від 29.03.2006 року укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 в розмірі 21167 (двадцять одна тисяча сто шістдесят сім) грн. 81 коп.;

- з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/2 частину грошових зобов`язань виконаних ОСОБА_4 за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/424 від 14.06.2005 року укладеним з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" у загальному розмірі 55645 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот сорок п`ять) доларів 28 центів США, що в еквіваленті національної валюти станом на час прийняття рішення у справі становить 1549721 (один мільйон п`ятсот сорок дев`ять тисяч сімсот двадцять одна) грн. 05 коп.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст.48 даного Закону визначено, що Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Також ч.6 даної статті передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Як було встановлено в ході судового розгляду, що боржник ОСОБА_3 перебувала в шлюбі з громадянином ОСОБА_5 з 29.04.1987 р. по 17.09.1996 р.

В цей період час, а саме 30.04.1995 р. була придбана спірна квартира НОМЕР_8 , що підтверджується договором купівлі - продажу та право власності на дану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_3 ( а.с.68).

Також в судовому засіданні було встановлено що стягувач ОСОБА_4 з 03.10.1997 року та боржник ОСОБА_3 перебувала зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 15.06.2007 року .

В судове засідання боржник та її представник не надали до суду належних та допустимих доказів того, що спірне майно - квартира АДРЕСА_3 є спільним майном боржника та ОСОБА_5 та останній користується спірним майном.

Крім того ч.4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Як убачається з матеріалів справи боржник повідомила приватного виконавця Ляпіна Д.В. про те, що спірне майно - квартира НОМЕР_8 є спільною власністю подружжя тільки після того, як зазначено майно на підставі заяви про реалізацію арештованого майна від 7.10.2020 р. за вих.№1529 була передана на реалізацію.

Як зазаначено в висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, що висловлений в постанові від 11 листопада 2019 року (справа № 337/474/14-ц), що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Недобросовісність поведінки подружжя при поділі спільного майна, зловживання правами й наявність негативних наслідків для кредитора підлягають доказуванню на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги в скарзі ОСОБА_8 не знайшли свого правового обгрунтування та дії суб`єктів оскарження, що були вчиненні в рамках вказаного виконавчого провадження №5326894 відкритого на підставі виконавчого листа № 755/7398/20 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 13.08.2020 р. відповідали вимогам законодавства.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Дмитро Валентинович, боржник ОСОБА_3 на дії приватного виконавця - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 5.11.2020 р. Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича винесену в рамках зведеного виконавчого провадження №59189081 про зняття майна з реалізації, зобов`язавши приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. здійснити дії у ВП №59189081 направлені на реалізацію квартири АДРЕСА_3 .

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 18.01.2021 р.

Суддя: