Справа №491/468/20
УХВАЛА

04 лютого 2021 року м.Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков О.О., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 30 червня 2020 року, виданого Ананьївським районним судом Одеської області по справі №491/468/20 за заявою 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за квартирну плату та з оплати комунальних послуг з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Ананьївського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 30 червня 2020 року, виданого Ананьївським районним судом Одеської області по справі №491/468/20 за заявою 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за квартирну плату та з оплати комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу обґрунтована тим, що 30 червня 2020 року суддею Ананьївського районного суду Одеської області було видано судовий наказ про стягнення з неї на користь 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій заборгованість за квартирну плату та спожиті комунальні послуги в сумі 6602,23 грн. і судовий збір за подання до суду заяви 210,20 грн.

На думку боржника ОСОБА_1 судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки претензії стягувача нею не визнаються.

Відповідно до заяви, що в судовому наказі зазначено, що згідно до розрахунку заборгованості за квартирну плату та спожиті комунальній послуги станом на 01 червня 2020 року за період з 01 листопада 2019 року по 01 червня 2020 року сума заборгованості складає 6602 грн. 23 коп., але за цей період фактично нараховано 3900 грн. 09 коп.

Також ОСОБА_1 в заяві зазначає, що в судовому наказі зазначено, що 04 листопада 2019 року заявником було направлено на її адресу претензію-попередження, відповідно до якої вона мала сплатити заборгованість перед центром у розмірі 2702 грн. 14 коп.

Однак, вперше цей документ разом з розрахунком заборгованості вона побачила після надіслання їх на її адресу судом.

На думку ОСОБА_1 , що досудовий порядок врегулювання спору заявником не було використано. Більш того, суду не надано підтвердження того, що за цей період з 04.11.2019 року її повідомляли про зростання суми заборгованості, оскільки різниця між сумою претензії та сумою, яку стягнуто за судовим наказом становить 3900 грн. 09 коп.

Також ОСОБА_1 вказує в заяві, що наданий стягувачем розрахунок заборгованості є фактично констатацією факту боргу, без будь-якого розрахунку.

Крім того, боржник в заяві зазначає, що стягувачем не зазначено, яким чином утворилась сума боргу, які вихідні дані застосовувались, тариф, опалювальна площа, часткова сплата та інше.

Наприклад за листопад місяць 2018 року борг складає 304 грн. 78 коп., але за цей місяць нею сплачено в якості квартплати та плати за комунальні послуги 84 грн. 81 коп., за опалення 102 грн. 24 коп., всього 187 грн. 05 коп. Також, кожного місяця за період часу з листопада 2018 року по травень 2020 року нею здійснювалась оплата, що підтверджується копіями квитанцій та відповідно розрахунком за яким нею сплачено на користь Центру 3231 грн. 05 коп.

Як зазначається в заяві, що якщо врахувати розмір вимог стягувача 6602 грн. 23 коп. та сплату нею 3231 грн. 05 коп., залишок боргу складає 3371 грн. 18 коп. Зазначений борг утворився внаслідок незаконного з боку Центру збільшення тарифу на оплату теплової енергії з 4 грн. 66 коп. до 20 грн. 23 коп. за опалення 1 м.кв. з листопада місяця 2018 року. Таке збільшення не було погоджено з органом місцевого самоврядування, тому з урахуванням положень ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є незаконним (з 01.01.2021 року такий тариф затверджено Ананьївською міською радою).

Як зазначає ОСОБА_1 , що відповідно до розпорядження Ананьївської райдержадміністрації Одеської області від 30.01.2019 року №15/А-2019 в п.2.5 якого з посиланням на відповідне рішення органу місцевого самоврядування від 23.10.2014 року погоджено тарифи на оплату теплової енергії у розмірі 4,66 грн. за опалення 1 м.кв. площі.

Тому, боржник ОСОБА_1 вважає, що в будь-якому разі звернення заявника до суду саме в порядку наказного провадження покладало на нього обов`язок довести суду безспірність боргу або звертатися до суду в порядку позовного провадження та доводити розмір стягнення.

З урахуванням наведених в заяві обставин ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій просить:

- поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу;

- судовий наказ виданий 30.06.2020 року у справі №491/468/20 щодо стягнення з неї на користь 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій заборгованості з квартирної плати та комунальних послуг в сумі 6602 грн. 23 коп. та сплаченого судового збору за подання до суду заяви в сумі 210 грн. 20 коп., - скасувати.

Крім того, до поданої 03 лютого 2021 року ОСОБА_1 до суду заяви про скасування судового наказу було додано клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу боржник мотивувала тим, що не будучи згодною зі стягненням 10 вересня 2020 року вона подала до суду заяву про скасування судового наказу в межах строку для оскарження, яку не було прийнято судом та повернуто. Зазначену заяву на прохання боржника було виготовлено мешканцем с.Жеребкове з юридичною освітою. Причина, з якої заяву повернуто, для боржника залишилась незрозумілою, але звернутися до адвокатів за правничою допомогою з урахуванням дії карантину, її віку та стану здоров`я вона не змогла.

В клопотанні ОСОБА_1 зазначила, що в січні місяці 2021 року з`ясувалось, що з належних їй пенсійних виплат утримано 367 грн. 94 коп. в рахунок відшкодування стягнень за судовим наказом, що змусило її звернутися до адвоката з тим, щоб отримати консультацію з приводу стягнень та стало зрозуміло, що заява про скасування судового наказу за умови сплати судового збору може бути подана вдруге.

Крім того, боржник просить під час вирішення цього клопотання просить врахувати положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (СOVID-19) від 18.06.2020 року №731-ІХ, яким дозволено, в тому числі поновлювати строки пропущені стороною під час дії карантинних обмежень.

Станом на день звернення до суду карантин продовжено до 28 лютого 2021 року на позачерговому засіданні КМУ 09 грудня 2020 року, коли затверджено відповідне рішення МОЗ.

Вивчивши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу та заяву про скасування судового наказу, суд приходить до висновку про задоволення поданого боржником клопотання та поновлення їй строку для подання заяви про скасування судового наказу, та задоволення заяви про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Пунктом 3 частини 5 статті 170 ЦПК України визначено, що до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Приписами частини 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу вбачається, що 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування судового наказу в межах строку для оскарження, яку не було прийнято судом та повернуто.

Відповідно до доданої заяви копії ухвали від 10 вересня 2020 року Ананьївським районним судом Одеської області було постановлено ухвалу про повернення боржнику без розгляду заяви про скасування судового наказу, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не виконано вимогу передбачену п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України.

Крім того, в ухвалі від 10 вересня 2020 року було роз`яснено, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

З клопотання вбачається, що причина, з якої заяву повернуто, для боржника залишилась незрозумілою, але звернутися до адвокатів за правничою допомогою з урахуванням дії карантину, її віку та стану здоров`я вона не змогла.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 виданого 28 січня 2009 року Пенсійним фондом України вбачається, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером за віком.

При цьому, постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», було продовжено дію карантину з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин.

З урахуванням наведеного, суд вважає поважними причини пропуску боржником строку для подання заяви про скасування судового наказу, які наведені в клопотанні, тому дане клопотання підлягає задоволенню.

В заяві поданої 03 лютого 2021 року боржник ОСОБА_1 просить суд скасувати судовий наказ виданий 30 червня 2020 року Ананьївським районним судом Одеської області по справі №491/468/20.

Судом встановлено, що 30 червня 2020 року суддею Ананьївського районного суду Одеської області було видано судовий наказ по справі №491/468/20 за заявою 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за квартирну плату та з оплати комунальних послуг з ОСОБА_1 в розмірі 6602,23 грн., та судовий збір понесений заявником при зверненні до суду в сумі 210,20 грн.

З матеріалів справи №491/468/20 за заявою 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за квартирну плату та з оплати комунальних послуг з ОСОБА_1 , вбачається, що судовий наказ був виданий за вимогою передбаченою пунктом 3 часини 1 статті 161 ЦПК України.

Пунктами 4 та 5 частини 3 статті 2 ЦПК України одними з основних засад (принципами) цивільного судочинства визначено змагальність та диспозитивність.

Змістом частини 2 статті 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З заяви про скасування судового наказу вбачається, що в судовому наказі зазначено, що згідно до розрахунку заборгованості за квартирну плату та спожиті комунальній послуги станом на 01 червня 2020 року за період з 01 листопада 2019 року по 01 червня 2020 року сума заборгованості складає 6602 грн. 23 коп., але за цей період фактично нараховано 3900 грн. 09 коп.

Також з заяви вбачається, що претензію-попередження, відповідно до якої боржник мала сплатити заборгованість перед центром у розмірі 2702 грн. 14 коп. та розрахунок заборгованості вона побачила після надіслання їх на її адресу судом.

При цьому, до заяви боржник надала квитанції щодо сплати комунальних послуг, з яких вбачається, що в період з листопада 2018 року по червень 2020 року боржник сплачувала стягувачу 3 Спеціальному центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, квартплату, комунальні та інші послуги.

Відповідно до приписів частини 3 статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги вимоги ч.3 ст.171 ЦПК України, суд вважає, що заява про скасування судового наказу є обґрунтованою та містить достатні підстави для скасування судового наказу, а тому судовий наказ виданий 30 червня 2020 року Ананьївським районним судом Одеської області по справі №491/468/20 за заявою 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за квартирну плату та з оплати комунальних послуг з ОСОБА_1 , підлягає скасуванню, а заява підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 127, 164, 171, 261 170 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання боржника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу - задовольнити.

Поновити боржнику ОСОБА_1 процесуальний строк на подачу заяви про скасування судового наказу по справі №491/468/20 за заявою 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за квартирну плату та з оплати комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Судовий наказ виданий 30 червня 2020 року Ананьївським районним судом Одеської області по справі №491/468/20 за заявою 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за квартирну плату та з оплати комунальних послуг з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 3 грудня 1999 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , скасувати

Копію ухвали суду направити сторонам по справі.

У відповідності до ч.3 ст.171 ЦПК України суд роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.О. Желясков