Справа №461/9468/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м.Львів Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Цюпака В.І.

представника позивачів ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

представника третьої особи Піки М.Є.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої майну фізичної особи, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої майну фізичної особи.

В обґрунтування поданого позову позивачі покликаються на те, що 12.10.2020 р. сталось залиття належного позивачам приміщення магазину по АДРЕСА_3 . Цього ж числа комісією ЛКП «Старий Львів» було оглянуто приміщення і 20.10.2020 р. було складено акт, з якого вбачається, що причиною залиття було недбале відношення до сантехнічних приладів мешканців квартири АДРЕСА_4 , яка знаходиться поверхом вище та яка належить ОСОБА_4 .. ОСОБА_2 у вказаний період був наймачем квартири АДРЕСА_4 на підставі договору оренди від 25.05.2020 р. (укладений між ним та ОСОБА_4 ), тому, на думку позивачів, саме він повинен нести відповідальність за завдану шкоду майну позивачів.

Відповідно до висновку експерта №16/20 від 29.10.2020 р. розмір майнової шкоди завданої залиттям приміщень магазину (квартири АДРЕСА_5 (без врахування електричного обладнання) становить 33 817,00 грн..

Також внаслідок залиття зазнало пошкодження електричне обладнання магазину вартістю 14 828,69 грн., яке позивачі змушені були замінити.

У зв`язку із наведеним позивачі просять позовні вимоги задоволити повністю.

Ухвалою суду від 16.11.2020 р. у справі відкрито спрощене позовне провадження. /а.с.39/.

03 грудня 2020 року від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Піки М.Є. надійшов відзив на позовну заяву. /а.с.61-77/.

Ухвалою суду від 04 грудня 2020 року матеріали позовної заяви залишено без руху. /а.а.87-88/.

08 грудня 2020 року від представника позивачів ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 04.12.2020 р. надійшли документи. /а.с.90-91/.

10 грудня 2020 року від представника позивачів ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. /а.с.95-101/.

14 грудня 2020 року представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Піки М.Є. надійшли заперечення на відповідь на відзив. /а.с.102-107/.

Ухвалою суду від 04 січня 2021 року розгляд справи відкладено. /а.с.108/.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 р. замінено первісного відповідача ОСОБА_4 належним відповідачем ОСОБА_2 . /а.с.119-120/.

10 березня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву. /а.с.137-160/.

15 березня 2021 року від представника позивачів ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. /а.с.161-164/.

Ухвалою суду від 24 березня 2021 року залучено ОСОБА_4 до розгляду справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. /а.с.169-170/.

13 квітня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. /а.с. 179-181/.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просив суд позовні вимоги задоволити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що з травня 2020 р. по жовтень 2020 р. винаймав квартиру АДРЕСА_4 . 12.10.2020 р. у зазначеній квартирі тріснув водяний шланг, що знаходився у ванній кімнаті під умивальником, внаслідок чого сталось затоплення приміщень позивачів. В момент коли сталась аварія в сантехнічних приладах, у вказаній кварті він був відсутній. Свою вину у недбалому ставленні до сантехнічних приладів і затопленні приміщень позивачів заперечив, адже договором оренди передбачено контроль з боку власника квартири за використанням квартири та майна, і тим самим закріплено його відповідальність за утримання та належний стан санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що розміщені у квартирі), гарантій щодо справності яких відповідачу надано не було.

Представник третьої особи ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволенні позову заперечив, з підстав викладених у поясненні на позовну заяву.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечила. Пояснила, що в 25 травня 2020 р. між нею та ОСОБА_2 було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_4 . 12.10.2020 р. відповідач повідомив її чоловіка, що належній їй квартирі тріснув водяний шланг, що знаходився у ванній кімнаті під умивальником, внаслідок чого сталось затоплення приміщень позивачів. Чоловік ОСОБА_4 приїхав на вказану квартиру та викликав сантехніка з ЛКП, який оглянувши квартиру та пошкоджений шланг повідомив, що таке могло статись внаслідок надмірного тиску у системі. Зазначила, що відповідальність за шкоду завдану затопленням повинен нести орендар квартири, а не власник.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що 12.10.2021 р. мало місце пошкодження водяного шлангу у квартирі АДРЕСА_4 , внаслідок чого відбувся витік води і затоплення приміщень магазину по АДРЕСА_3 , яке належить позивачам. Зазначена обставина визнається всіма учасниками справи і, в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Також, факт затоплення приміщень магазину підтверджуються наявними в матеріалах доказами, зокрема фото- та відео- матеріалами, а також актом складеним ЛКП «Старий Львів» від 20.10.2020 р..

Відповідно до договору оренди, що укладений 25.05.2020 р. між ОСОБА_4 (орендодавцем) та ОСОБА_2 (орендар) ОСОБА_4 надала терміном на 12 місяців в оренду ОСОБА_2 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . Таким чином, судом встановлено і це визнається всіма учасниками справи, що в момент затоплення приміщення позивачів володільцем (мешканцем) квартири АДРЕСА_7 був саме ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.780 ЦК України: «1. Шкода, завдана третім особам у зв`язку з користуванням річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах.

2. Шкода, завдана у зв`язку з користуванням річчю, відшкодовується наймодавцем, якщо буде встановлено, що це сталося внаслідок особливих властивостей або недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати.

Умова договору найму про звільнення наймодавця від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок особливих властивостей чи недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати, є нікчемною.»

Суд критично ставиться до пояснень відповідача про те, що відповідальність за завдану шкоду повинна нести третя особа ОСОБА_4 , як власник квартири та орендодавець, оскільки відповідачем не надано жодних доказів того, що залиття сталось внаслідок особливих властивостей або недоліків речі, про наявність яких він не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати (припущення висловлені відповідачем та його представником про недоліки сантехнічних приладів не є доказами).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідальність за шкоду завдану затопленням приміщень позивачівповинен нести відповідач, оскільки така шкода завдана у зв`язку з користуванням квартирою, яка передана йому в оренду (найм).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із висновку експерта №16/20 від 29.10.2020 р., складеного судовим експертом ФОП ОСОБА_8 за зверненням адвоката ОСОБА_1 , розмір майнової шкоди завданої залиттям приміщень магазину (квартири АДРЕСА_5 (без врахування електричного обладнання) становить 33 817,00 грн..

Заперечення відповідача та його представника щодо зазначеного висновку експерта, які викладені у відзиві та у наданих поясненнях, суд відхиляє, адже такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України: «1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.».

Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України: «2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.».

Враховуючи зазначені норми, суд приходить до переконання, що належними та допустимими доказами, які б спростовували висновок експерта №16/20 можуть бути: інший висновок експерта, спеціаліста (чи судової експертизи) щодо розміру завданої шкоди або рецензія на висновок експерта №16/20. Однак, відповідачем жоден з таких доказів не подано, відповідач також відмовився від подання клопотання про призначення судової експертизи.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 33 817,00 грн., тому таку слід стягнути з відповідача на користь позивачів.

Водночас суд відхиляє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 14 828,69 грн. вартості електрообладнання, виходячи з наступного.Так, акт ЛКП «Старий Львів» від 20.10.2020 р. не містить відомостей про те, що комісія зафіксувала пошкодження будь-якого електричного обладнання, електропроводки, ламп, речей чи предметів. Як вбачається із висновку експерта № 16/20 від 29.10.20 р., визначити розмір матеріальної шкоди приміщень магазину з врахуванням електричного обладнання останній не зміг. Замовлення покупця №ГА4953 від 16.10. 2020 р. само по собі не підтверджує того, що в результаті затоплення було пошкоджено LED світильник підвісний лінійний 36W 1,2М 5000К 220V (6 штук), стрічку 60 RGB 5050- 220V 8.8W/m ІР65 10 довжиною 75 м., LED профіль довжиною 65 м., джерело живлення 200Вт у кількості 6 шт., провід ПВС 2*2,5 довжиною 30 м. Крім того, позивачами не надано й доказів знаходження такого обладнання у цих приміщеннях до затоплення.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 цієї статті встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відтак, обов`язковою умовою відшкодування матеріальної шкоди є наявність вини у діях особи, яка заподіяла таку шкоду.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачами доведений факт завдання шкоди їх майну, а саме приміщенням магазину, внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 , який не довів, що шкоду завдано не з його вини, тому позовні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди в розмірі 33 817,00 грн., яка підтверджується висновком експерта є підставними та підлягають до задоволення.

Отже, враховуючи вищенаведене, оцінивши наданні по справі докази, як на підтримання позовних вимог так і на їх спростування, вважаю, що позовні вимоги позивачів підставні, обґрунтовані, однак підлягають до часткового задоволення.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то і судовий збір, який позивачі сплатили при подачі позову підлягає частковому стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України:«інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог».

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено: «Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.».

Представником позивача подано заяву про стягнення з відповідача понесених судових витрат. Проте, в процесі розгляду справи, ним зроблено заяву про те, що докази про розмір таких витрат, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. З огляду на зазначене, питання про стягнення судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, буде вирішене судом шляхом постановлення додаткового рішення у разі подання відповідних доказів протягом встановленого строку.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 77, 78, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280, 351-355 ЦПК України, ст.ст. 22, 780, 1166 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої майну фізичної особи, - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 ) 33817,00 грн. відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 584,44 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення (складення). Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення виготовлено 02 червня 2021 року.

Суддя Романюк В. Ф.