ПОСТАНОВА

іменем України

20 січня 2021 року м. Кропивницький

справа № 385/1414/19

провадження № 22-ц/4809/152/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах головуючого судді - Чельник О.І., суддів - Єгорової С.М., Черненка В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 31 липня 2020 року у складі судді Бондаренка А.А.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення витрат на поховання.

В обґрунтування позову вказала, що вона проживала спільно з ОСОБА_4 з 01 січня 2004 року до часу його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та є спадкоємицею четвертої черги. Відповідачі є дітьми ОСОБА_4 та як спадкоємці першої черги прийняли спадщину після його смерті. Вказала, що після смерті ОСОБА_4 позивач сама понесла усі витрати, пов`язані з похованням, які складались з витрат на купівлю одягу та предметів на поховання померлого на загальну суму 27200 грн, що підтверджується накладною від 10 жовтня 2017 року №582 та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 10 жовтня 2017 року №14 салону «Скорбота» м. Благовіщенське. Також зазначила, що 10 жовтня 2017 року вона повернула до салону «Скорбота» м. Благовіщенське частину одягу та предметів для поховання на суму 13150 грн згідно з накладною від 10 жовтня 2017 року №584 та квитанції до прибуткового касового ордеру від 10 жовтня 2017 року №584.

Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с.67-68) та заяви про збільшення позовних вимог (а.с.75), просила суд стягнути з відповідачів по 5380 грн витрат на поховання ОСОБА_4 .

Рішенням Ульяновськогорайонного суду Кіровоградської області від 31 липня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на поховання ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1070 грн з кожного. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_4 помер 09 жовтня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської областівід 04 березня 2019 року по справі №385/549/18 було встановлено, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-12)

Згідно з накладною від 10 жовтня 2017 року №810 після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 понесла витрати, пов`язані з похованням - на придбання одягу та предметів для поховання ОСОБА_4 на загальну суму 6240 грн (а.с.63)

Відповідно до довідки від 23 листопада 2017 року №56, виданої дирекцією ПСП «Нива», 23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 одержала від Гайворонського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України через ПСП «Нива» 4100 грн на поховання ОСОБА_4 (а.с.71).

Ухвалюючи рішення про задоволення вимог в частині стягнення витрат на поховання ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1070 грн з відповідачів, суд дійшов висновку про те, що останні повинні відшкодувати ОСОБА_1 у рівних частинах різницю між понесеними нею витратами на поховання ОСОБА_4 та сумою одержаних нею від Гайворонського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України через ПСП «Нива» коштів на поховання ОСОБА_4 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які зазнав один з них, або інша особа на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями ОСОБА_4 , що зазначається позивачкою та не заперечується відповідачами.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про недоведеність витрат, понесених ОСОБА_1 10 жовтня 2017 року на придбання предметів для поховання ОСОБА_4 у салоні «Скорбота», що у м.Благовіщенське, виходячи з того, що у накладній від 10 жовтня 2017 року №582 салону «Скорбота» м.Благовіщенське одержувачем товару вказано « с.Хащувате» через ОСОБА_1 (довіреність серії ААВ №433412 від 23.04.1998) (а.с.13, 61), що свідчить про придбання речей на поховання ОСОБА_4 у салоні «Скорбота» селом Хащуватим через довірену особу, а не особисто позивачкою.

Розмір документально підтверджених позивачем витрат на поховання складає 6240 грн, до яких належать витрати, пов`язані з похованням - на придбання одягу та предметів для поховання ОСОБА_4 . Також судом вірно зазначено, що підлягають вирахуванню із вказаної суми отримана позивачем допомога на поховання у розмірі 4100 грн.

Отже, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов правильного висновку, стягнувши з відповідачів підтверджені витати на поховання спадкодавця - у розмірі 2140 грн, при цьому відмовив у задоволенні решти витрат, непідтверджених належними та допустимими доказами.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 31 липня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 січня 2021 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко