Справа № 930/740/21
Провадження №2/930/472/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Царапора О.П. розглянувши заяву Директора ТОВ «Віхра» ОСОБА_1 про забезпечення позову подану по цивільній справі № 930/740/21 за позовом Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Віхра» до ОСОБА_2 , ТОВ « Немирівський Комбінат Хлібопродуктів», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Немирівського нотаріального округу Науменко Вікторія Володимирівна про визнання недійсним договору емфітевзису та скасування рішення державного реєстратора, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Немирівського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Віхра» до ОСОБА_2 , ТОВ « Немирівський Комбінат Хлібопродуктів», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Немирівського нотаріального округу Науменко Вікторія Володимирівна про визнання недійсним договору емфітевзису та скасування рішення державного реєстратора.

Ухвалою судді від 21.04.2021 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову у справі, в обґрунтування якої зазначив, що за наявністю діючого та не припиненого договору оренди між ОСОБА_3 та ТОВ «Віхра» було укладено інший договір оренди на цю ж саме земельну ділянку відповідачами внаслідок чого порушуються права позивача в зв`язку з чим заявник просить суд визнати недійсним договір емфітевзису земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0064 укладений 05.03.2021 року між «Немирівський КХП» () - та ОСОБА_2 .

Скасувати рішення № 56958877 від 05.03.2021р. про державну реєстрацію іншого речового права (права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) державного реєстратора - приватного нотаріуса Науменко Вікторії Володимирівни на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0064 за ТОВ «Немирівський КХП»

З державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що в період з 15.05.2019 р. по 05.03.2021р. було укладено три договора, а саме: два договори оренди і один договір емфітевзису на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0064 між «Немирівський КХП» () - та спочатку ОСОБА_3 , а згодом і його спадкоємцем братом - ОСОБА_2 на туж саме земельну ділянку, що перебуває в оренді у ТОВ «Віхра», що вбачається із інформаційних довідок доданих до позовної заяви.

Тому з метою приведення сторін у первинний стан і унеможливлення під час розгляду справи проведення будь-яких реєстраційних дій щодо перереєстрації прав на земельну ділянку заявник просить суд накласти заборони на їх проведення.

Суддя ознайомившись із заявою про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку.

20.09.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віхра» (орендар) та ОСОБА_3 (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Райгородської сільської ради Немирівського району, Вінницької обл. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,36 га, кадастровий номер :03:001:0064, строком на 10 років. Договір зареєстрований в Відділі Держкомзему у Немирівському р-ні 07.12.2012 року за № 09453.

Однак, як стало відомо позивачу 15.03.2021р. з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.03.2021 року між «Немирівський КХП» () - та ОСОБА_2 , 05.03.2021р. було укладено договір емфітевзису землі строком до 05.03.2070р. на туж саме земельну ділянку.

Як вбачається із довідки - державним реєстратором - приватним нотаріусом Науменко В.В. було прийняте рішення №56958877 від 05.03.2021р. про державну реєстрацію іншого речового права (права користування).

Так із вказаної інформаційної довідки стало відомо позивачу, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрував право власності на земельну ділянку згідно із свідоцтва про право на спадщину від 20.05.2020р., отже являється спадкоємцем померлого ОСОБА_3 .

Отже, строк дії договору оренди укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віхра» та ОСОБА_3 спливає лише 07.12.2022р. однак державним реєстратором було зареєстровано інше речове право: право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) на ту ж саму земельну ділянку, чим допущена подвійна реєстрація права, що порушує права ТОВ «Віхра» на користування земельною ділянкою, оскільки на підставі укладеного між відповідачами договору емфітевзису вказана земельна ділянка, яка перебуває в оренді у ТОВ «Віхра», передана власником у користування ТОВ «Немирівськиіі КХП».

Крім того реєстрація права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) унеможливлює внесення запису про право оренди тієї ж ділянки ТОВ «Віхра» до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позбавляє ТОВ «Віхра». переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк та переважного права на придбання цієї земельної ділянки у власність у разі продажу.

Тому враховуючи дані обставини, з метою приведення сторін у первинний стан та унеможливлення під час розгляду справи проведення будь-яких реєстраційних дій щодо перереєстрації прав на земельну ділянку заявник ОСОБА_1 вважає за необхідне накласти заборону на їх проведення.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (частина сьома статті 153 ЦПК України)

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у частині третій статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У свою чергу співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час розгляду питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача, на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З аналізу наведених норм слідує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позовних вимог у справі.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

З огляду на це заборона укладення будь-яких угод, пов`язаних із відчуженням земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0064 є видом забезпечення позову, який є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Не застосування такого заходу забезпечення позову та у разі відчуження цього майна іншим особам може мати наслідком утруднення виконання рішення у цій справі у разі задоволення позову.

Згідно роз`ясненнями, наданими у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову , розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, а також те що позовними вимогами є визнання недійсним договору емфітевзису земельної ділянки і скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового права, беручи до уваги вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України , постановою Пленуму ВС України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.06 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти заборону суб`єктам реєстраційної діяльності проводити будь-які реєстраційні дії по земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0064.

Копії ухвали направити сторонам для відома та відповідним органамдля виконання.

На підставі частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: О.П. Царапора