Справа № 367/7256/18
Провадження №2/367/796/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

при секретарі Кузнєцовій П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 червня 2018 року близько 14 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 (надалі Позивач), рухаючись за кермом автомобіля Renault Megane д/н НОМЕР_1 по автомобільній дорозі «Київ-Ковель» в напрямку м. Буча, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась з вини гр. ОСОБА_2 (надалі Відповідач). В автомобілі Позивача на час скоєння ДТП перебували дружина (отримала забій шиї та внаслідок цього перебувала на амбулаторному лікуванні за місцем проживання в Центральній лікарні м. Буча) та дитина (яка внаслідок ДТП не постраждала, проте, отримала переляк та страх певний час їздити в автомобілі). Внаслідок ДТП, автомобіль, в якому перебував Позивач та його сім`я, отримав механічні пошкодження, а саме: деформацію кришки багажника, розбите заднє скло, деформацію та тріщини заднього бампера, розбиті задні ліхтарі та габарити, деформацію обох задніх крил автомобіля. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/4964/18 від 30.08.2018 р. вина гр. ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди була доведена матеріалами адміністративної справи та частково визнана самим Відповідачем. З метою визначення вартості відновлювального ремонту та розміру заподіяних збитків, Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності та отримав Звіт № 20180713 від 20.07.2018 р. про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (при чому Відповідач неодноразово запрошувався для участі в проведенні огляду пошкодженого транспортного засобу). Згідно до Звіту № 20180713 від 20.07.2018 р. вартість відновлювального ремонту складає 128 773,12 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). Водночас, враховуючи значення коефіцієнта фізичного зносу, вартість відновлювального ремонту/вартість (розмір) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу, була встановлена у розмірі 57 085,52 грн. Окрім того, Позивачем було понесено супутні витрати, що виникли/були пов`язані із наслідками скоєного Відповідачем ДТП, а саме: витрати на проведення оцінки вартості/розміру заподіяних збитків, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 20180713 від 20.07.2018 р., та які становлять -1500 грн.; витрати, пов`язані із вимушеним зверненням до адвоката для отримання професійної правничої допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 367/4964/18 в Ірпінському міському суді Київської області, які підтверджуються договором про надання правової допомоги, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанціями до прибуткового касового ордеру № 7, № 9 та № 10 від 27.07.2018 р., 31.07.2018 р. та 31.08.2018 р. відповідно, на загальну суму - 5 500 грн. Таким чином сукупна матеріальна шкода/завдані збитки становлять 57 085,52 грн. + 1500 грн.+5500 грн. = 64 085,52 грн. Позивач просить звернути увагу суду на те, що протиправні дії Відповідача призвели до ситуації коли сім`я з малолітньою дитиною була позбавлена єдиного транспортного засобу, а дружина Позивача взагалі вимушена була звертатись за медичною допомогою та перебувати на амбулаторному лікуванні. Такі протиправні дії Відповідача призвели до моральних страждань як самого Позивача так і його сім`ї, які супроводжуються й до цього часу: через отримане ушкодження здоров`я дружиною Позивача, через отриманий стрес та переляк дитиною Позивача, через вимушене позбавлення єдиного сімейного авто та ускладненням нормальної життєдіяльності сім`ї, через складне фінансове становище, яке погіршилось внаслідок необхідності відремонтувати пошкоджений автомобіль, а отже, всі ці обставини зумовлюють отриману моральну шкоду як Позивачем так і його родиною. З огляду на вищенаведене, Позивач вважає за цілком правомірне заявляти вимогу про відшкодування моральної шкоди та включити до складу позовних вимог вимогу про стягнення сукупної моральної шкоди за завдане ушкодження здоров`ю у розмірі - 10 000 гривень, за завдані моральні страждання дитини, які полягали у перенесеному стресі та переляці у розмірі - 10 000 гривень, за завдані моральні страждання всіх членів родини, які полягають у неможливості використання автомобіля тривалий час у розмірі - 10 000 гривень, а сукупно у розмірі 30 000 гривень.

Крім того, вказує про те, що Відповідачем, під час оформлення матеріалів патрульною поліцією за результатами скоєння дорожньо-транспортної пригоди, було надано страховий поліс страхування цивільної відповідальності водія транспортного засобу серія AM № 1083126 ПрАТ «Європейський страховий союз». Відповідно до даних, отриманих з офіційного веб-порталу МТСБУ, станом на дату скоєння ДТП поліс цивільної відповідальності водія транспортного засобу серія AM № 1083126 не діяв у зв`язку із позбавленням права страховика укладати договори страхування з 03.10.2017 р. Водночас, відповідно до інформації, наведеної на все тому ж веб-порталі МТСБУ, виплати учасникам ДТП, які стались за участі застрахованих транспортних засобів в ПрАТ «Європейський стразовий союз» здійснювались лише з 01.12.2017 р. по 28.02.2018 р., а сам страховик виключений із членів МТСБУ й станом на сьогоднішній день фактично страхову діяльність не здійснює. Таким чином, Позивач не в змозі звернутися ані до страховика - ПрАТ «Європейський стразовий союз», ані до МТСБУ за отриманням страхового відшкодування у зв`язку із втратою чинності полісу страхування цивільної відповідальності водія транспортного засобу серія НОМЕР_2 . У зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 64 085,52 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму завданої моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору та судових витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання належним чином повідомлений Позивач не з`явився, згідно заяви, яка міститься в матеріалах справи, просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання належним чином повідомлений Відповідач не з`явився, згідно заяви, яка міститься в матеріалах справи, просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визначає частково, а саме не заперечує щодо стягненя з нього суми матеріальної шкоди та судових витрат.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення сторін, вважає позов таким, що підлягає до частковго задоволення, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 30 червня 2018 року близько 14 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись за кермом автомобіля Renault Megane д/н НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі «Київ-Ковель» в напрямку м. Буча, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась з вини гр. ОСОБА_2 у зв`язку з порушенням останнім вимог п. 13.1 ПДР України, що стверджується копією протоколу, серія ОБ № 002534 від 05.07.2018.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/4964/18 від 30.08.2018 року, гр. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у розмірі 340 грн.

Внаслідок ДТП було нанесено матеріальну шкоду, оскільки, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно звіту № 20180713 про оцінку вартості (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 57085,52 грн. Вартість послуг, наданих ФОП ОСОБА_3 згідно квитанції до прибуткового ордера № 20180713 від 20.07.2018 становить 1500 грн.

Таким чином, загальна сума заподіяних ОСОБА_1 матеріальних збитків становить 58585,52 гривень (57085,52 грн+1500,00 грн.).

Відповідачем під час оформлення матеріалів патрульною поліцією за результатами скоєння дорожньо-транспортної пригоди, було надано страховий поліс страхування цивільної відповідальності водія транспортного засобу серія AM № 1083126 ПрАТ «Європейський страховий союз». Відповідно до даних, отриманих з офіційного веб-порталу МТСБУ, станом на дату скоєння ДТП поліс цивільної відповідальності водія транспортного засобу серія AM № 1083126 не діяв у зв`язку із позбавленням права страховика укладати договори страхування з 03.10.2017 р. Водночас, відповідно до інформації, наведеної на все тому ж веб-порталі МТСБУ, виплати учасникам ДТП, які стались за участі застрахованих транспортних засобів в ПрАТ «Європейський стразовий союз» здійснювались лише з 01.12.2017 р. по 28.02.2018 р., а сам страховик виключений із членів МТСБУ й станом на сьогоднішній день фактично страхову діяльність не здійснює. Таким чином, Позивач не в змозі звернутися ані до страховика - ПрАТ «Європейський стразовий союз», ані до МТСБУ за отриманням страхового відшкодування у зв`язку із втратою чинності полісу страхування цивільної відповідальності водія транспортного засобу серія НОМЕР_2 .

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, вищезазначені обставини визнаються сторонами у справі, а відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у пункті 2 роз`яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника.

Таким чином, цивільно-правова відповідальність за вчинення ДТП виникає після визнання винним у вчиненні ДТП одного з учасників ДТП, а до того часу вона є недоведеною.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Таким чином, подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України ). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі .

За нормами ст. 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач надав суду достатньо доказів на підтвердження своїх вимог про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, і на думку суду, дані докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. А тому позов в цій частині підлягає повному задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Крім того, відповідно до положень п. 5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з послідуючими змінами: «... у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується».

Згідно п. 9 даної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди не підтверджені висновками медичних установ, в тому числі висновків соціально-психологічних досліджень, суд відмовляє позивачу у задоволені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно квитанції про сплату № 21523 від 16.10.2018, позивачем за подання позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається що, 10.10.2018 між адвокатом Мацко М.М. та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правової/професійної правничої допомоги.

На підтвердження факту надання правової допомоги позивачу адвокатом Мацко М.М. надано до суду розрахунок суми судових витрат, згідно якого судові витрати складаються з судового збору в розмірі 704,80 грн., та 9750,00 грн. судових витрат на правову допомогу, всього 10454,80 грн., що підтверджується також актом № 1 прийнятих-виконаних робіт, квитанцією до прибуткового ордера № 03/10/19.

Таким чином, на підставі отриманих доказів, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 10454,80 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 22, 1166, 1188, 1191, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ) суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 58585,52 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 10454,80 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В.Мерзлий