Номер провадження: 22-ц/813/4332/21
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Погорєлової С.О., Князюка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шляпіної Людмили Миколаївни на ухвалу Приморського районного суду Одеської області від 11 листопада 2020 року про відмову у забезпеченні доказів, шляхом призначення експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистою приватною власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила:

- встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з жовтня 2008 року до дати реєстрації шлюбу до 27 березня 2014 року;

- визнати об`єктом спільної сумісної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на ѕ частки зазначеної квартири;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину ринкової вартості автомобіля Мерседес-бенз, р.н. НОМЕР_1 2016 року, яка буде визначена експертною оцінкою;

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль TOYOTA RAV4, 2008 року випуску, р.н. НОМЕР_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на грошові кошти у розмірі 17 000 доларів США від продажу автомобіля ВМW 325, р.н. НОМЕР_3 , реалізованого без письмової згоди позивача;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 17 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1:28.4 482 800 грн.;

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на два машино місця за адресою: АДРЕСА_2 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину коштів від суми боргу, що запозичені у батьків позивача для купівлі нової квартири, що оформлена на матір відповідача та мотоциклів у розмірі 17 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1:28.4 482 800 грн.

Позовна заява мотивована тим, що під час спільного проживання однією сім`єю з відповідачем до реєстрації шлюбу, та після реєстрації шлюбу до його розірвання сторони набули спільне майно. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку вирішити питання щодо розподілу майна, до складу якого входить і майно, набуте позивачем до реєстрації шлюбу за особисті кошти, позивач вимушена звертатися до суду.

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання мотоцикла DUCATI DIAVEL CARBON ABS, 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_4 особистою приватною власністю ОСОБА_2 , посилаючись на те, що він був куплений за особисті кошти ОСОБА_2 до реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 .

В порядку забезпечення доказів, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просила поставити наступні питання:

- Чи дійсно підписи та почерк, яким складені документи, а саме договори комісії на придбання автотранспортних засобів у кількості 6-ти примірників датованих 2015, 2016, 2017 роками належать особам, від імені яких вони укладені, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ?

- Чи дійсно документи, а саме договори комісії на придбання автотранспортних засобів у кількості 6-ти примірників 2015, 2016, 2017 роками складені у ті дати, якими вони датовані або чи були вони складені у 2019 році?

Заява мотивована тим, що в неї виникають сумніви щодо дати складання договорів комісії на придбання автотранспортних засобів у 2015, 2016, 2017 роках. На її думку, ці договори штучно (навмисно) складені в 2019 році, з метою уникнення відповідачем розподілу майна у цій частині.

Ухвалою Приморського районного суду Одеської області від 11 листопада 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення доказів, шляхом призначення експертизи.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду Одеської області від 11 листопада 2020 року скасувати, а її заяву про призначення експертизи задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про призначення судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків почерку (підпису) особи, яка підлягає ідентифікації та не заявив відповідного клопотання, що позбавляє суд вирішити питання про призначення у справі почеркознавчої експертизи.

Проте, колегія суддів з таким висновком районного суду категорично не погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу поділу майна, предметом якого є в тому числі і транспортні засоби: Мерседес-бенз, р.н. НОМЕР_1 2016 року; TOYOTA RAV4, 2008 року випуску, р.н. НОМЕР_2 ; ВМW 325, р.н. НОМЕР_3 та мотоцикл.

В 2019 році ОСОБА_2 надав до суду договори комісії на придбання автотранспортних засобів, укладених з ОСОБА_3 в 2015-2016 роках.

На думку представника ОСОБА_1 адвоката Шляпіної Л.М., відповідач ОСОБА_2 штучно створив такий засіб доказування, з метою уникнення розподілу майна у цій частині. На її думку, вказані договори створені ОСОБА_2 після звернення до нього із позовом про поділ майна в 2019 році та виключно з метою уникнення поділу майна у цій частині.

З метою доведення створення відповідачем штучних доказів, просила призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої просила поставити наступні питання:

- Чи дійсно підписи та почерк, яким складені документи, а саме договори комісії на придбання автотранспортних засобів у кількості 6-ти примірників датованих 2015, 2016, 2017 роками належать особам, від імені яких вони укладені, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ?

- Чи дійсно документи, а саме договори комісії на придбання автотранспортних засобів у кількості 6-ти примірників 2015, 2016, 2017 роками складені у ті дати, якими вони датовані або чи були вони складені у 2019 році?

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 6-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1,2 ст..102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч. 1, 3-6 ст..103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Відповідно до ч.1, 2-3 ст..107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення експертизи, суд повинен був перевірити чи дійсно наведені позивачем питання стосуються предмету доказування, встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань та чи вплине взагалі висновок експерта на розгляд справи про поділ майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Спірні договори, як вбачається з їх змісту, є договорами комісії на придбання автотранспортних засобів, за умовами яких комісіонер ОСОБА_2 зобов`язується за дорученням комітента ОСОБА_3 за винагороду від свого імені та за його рахунок придбати у визначений строк автотранспортні засоби (а.с.98-104).

Звертаючись з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи, адвокат Шляпіна Л.М. не мотивує, яким чином, вказані договори, за яким ОСОБА_2 зобов`язується надавати послуги ОСОБА_3 з придбання за його ОСОБА_3 рахунок автотранспортних засобів без визначення марки, ідентифікаційних номерів, року випуску тощо можуть вплинути на висновки суду (на рішення суду) про поділ майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо предмета заявленого позову автомобілю Мерседес-бенз, р. н. НОМЕР_1 2016 року, автомобілю TOYOTA RAV4, 2008 року випуску, р. н. НОМЕР_2 , автомобілю ВМW 325, р. н. НОМЕР_3 .

Крім того, вказані договори не породжують правових наслідків у вигляді переходу права власності. Право власності у набувача виникає з моменту реєстрації на автомобіль.

Розглядаючи клопотання про призначення експертизи, суд першої інстанції замість того, щоб вирішити питання чи дійсно поставлені адвокатом Шляпіною Л.М. питання стосуються предмета доказування у цій справі, на що вже звертав суд апеляційної інстанції увагу в постанові від 09.09.2020 року (а.с.82-85), відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи з тих підстав, що ОСОБА_1 не надано вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків почерку (підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Питання про направлення експерту відповідних матеріалів, в тому числі і вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків почерку (підпису) особи, яка підлягає ідентифікації, вирішується судом у судовому засіданні за наявності відповідного клопотання експерта після надходження на адресу експерта відповідної ухвали суду про призначення експертизи, з урахуванням думки учасників справи.

У разі неможливості проведення експертизи і повернення експертом матеріалів справи до суду без надання відповідного висновку, суд першої інстанції має застосовувати наслідки в порядку ст. 109 ЦПК України.

Але дані питання вирішуються вже після призначення експертизи за наявності відповідних підстав для її проведення.

За таких обставин, ухвала районного суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Шляпіної Людмили Миколаївни у задоволенні заяви про забезпечення доказів, шляхом призначення почеркознавчої експертизи з наведених в цій постанові підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 103, 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шляпіної Людмили Миколаївни задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду Одеської області від 11 листопада 2020 року скасувати.

Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Шляпіної Людмили Миколаївни у задоволенні заяви про забезпечення доказів, шляхом призначення почеркознавчої експертизи.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено: 31.05.2021 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова

О.В. Князюк