Провадження № 2/639/849/21 Справа № 639/393/21
У х в а л а

"26" січня 2021 р. м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Марченко В.В., розглянувши питання можливості відкриття провадження у цивільній справі № 639/393/21

позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

відповідач: Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради (адреса місцезнаходження: майдан. Конституції, 7, поверх 6, каб. 603, м. Харків)

про зняття з реєстрації місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, в якому просить зобов`язати відповідача зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява не відповідає вимогам п. 2, ч. 3, ст. 175 ЦПК України, а саме з доданих до позовної заяви доказів вбачається, що квартира є спільним сумісним майном, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а отже рішення у вказаній справі може вплинути на їх права та обов`язки, однак позивач не залучає вказаних осіб до участі у справі.

Також з позовної заяви вбачається, що позивач пред`являє позовні вимоги зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , оскільки його реєстрація в належному позивачу житловому приміщенні створює позивачу перешкоди у здійсненні ним права користування.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов).

Відповідачем у негаторному позові є особа, яка власними протиправними діями перешкоджає позивачу здійснювати правомірність щодо користування чи розпорядження майном.

Однак позивач ОСОБА_1 не залучає в якості відповідача ОСОБА_2 якого вона просить зобов`язати зняти з реєстрації місця проживання.

Окрім того, позовна заява не відповідає вимогам п. 4, ч. 3, ст. 175 ЦПК України, а саме:

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплено положення, відповідно до яких громадяни, що мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

З доданих до позовної заяви доказів вбачається, що квартира є спільним сумісним майном, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , отже, ОСОБА_2 є співвласником вказаного приміщення, а тому особу не може бути знято з реєстрації місця проживання в квартирі, якої він є співвласником.

Зазначене відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанова від 28 лютого 2018 року у справі № 647/1683/15-ц (провадження № 61-4509св18).

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , необхідно зазначити наступне.

Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Статтею 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону підставою дня зняття особи з реєстраційного обліку за зазначеною адресою є прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Відповідно до вищевикладеного та вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовна заява має бути залишена без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом направлення до Жовтневого районного суду м. Харкова уточненої позовної заяви, оформленої у відповідності до ст. 175 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, про зняття з реєстрації місця проживання - залишити без руху.

Недоліки поданої позовної заяви мають бути усунуті протягом 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Марченко