Ухвала

02 червня 2021 року

м. Київ

справа № 646/3934/17

провадження № 61-5822ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та його поділ,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2021 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року у вищевказаній цивільній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали. Даною ухвалою попереджено заявника про наслідки її невиконання.

Так, ОСОБА_1 необхідно було надати:

- заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести обґрунтовані підстави для його поновлення, та надати належні докази на їх підтвердження;

- документ, що підтверджує сплату судового збору;

- уточнену редакцію касаційної скарги, в якій чітко зазначити підставу (підстави) касаційного оскарження, на якій (яких) вона подається з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).

Крім цього, у вказаній ухвалі суд звертав увагу заявниці на те, що її посилання про здійснення догляду за хворим батьком ОСОБА_3 не підтверджені жодними доказами. Також даною ухвалою було відхилено посилання заявниці на те, що строк на подання касаційної скарги не сплинув.

У травні 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали, надіслані на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22 квітня 2021 року, а саме: заява про поновлення строку на касаційне оскарження, оригінал квитанції про сплату судового збору № 0.0..1 від 21 жовтня 2020 року та докази хвороби ОСОБА_3 .

Подана заява ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження від 17 травня 2021 року не містить обґрунтовані підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2018 року та постанови Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року.

Зокрема, надані медичні висновки підтверджують лише факт захворювання батька заявниці - ОСОБА_3 . При цьому здійснення догляду заявниці за батьком з причини такого захворювання вони не підтверджують. Крім цього, батько хворів у період з 04 грудня 2020 року по 18 грудня 2020 року, а касаційну скаргу ОСОБА_1 повторно подано 05 квітня 2021 року.

Доказів на підтвердження поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження протягом періоду, починаючи з грудня 2020 року до дня повторного подання касаційної скарги (05 квітня 2021 року) на вищевказані судові рішення заявницею не надано.

Крім цього, доказів на підтвердження посилання ОСОБА_1 в касаційній скарзі на те, що вона отримала ухвалу Верховного Суду від 14 грудня 2020 року (про повернення первинно поданої нею касаційної скарги) 23 березня 2021 року матеріали касаційного провадження також не містять.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, який є у загальному доступі, ухвалу Верховного Суду від 14 грудня 2020 року про повернення касаційної скарги ОСОБА_1 оприлюднено на вказаному сайті 15 грудня 2020 року.

Сторони у розумні інтервали часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Саме на ОСОБА_1 , як на особу, яка подала касаційну скаргу та зацікавлена в її розгляді, покладено обов`язок вжиття заходів для ефективного розгляду справи, зокрема і щодо отримання інформації стосовно стану розгляду касаційної скарги.

З огляду на викладене, наведені обставини для поновлення строку на касаційне оскарження не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

Суд касаційної інстанції на підставі статті 81 ЦПК України зобов`язаний встановлювати такі обставини на підставі належних та допустимих доказів, в свою чергу доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також з поданих матеріалів на усунення недоліків вбачається, що заявницею вимоги ухвали Верховного Суду від 22 квітня 2021 виконані частково.

Так, уточненої редакції касаційної скарги із зазначенням конкретних підстав касаційного оскарження, наявність яких є обов`язковою вимогою до змісту касаційної скарги, ОСОБА_1 не надала.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне продовжити заявниці строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 22 квітня 2021 року, а саме і для надання уточненої редакції касаційної скарги, в якій повинно бути чітко зазначено підставу (підстави), на якій (яких) вона подається з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслання її копій відповідно до кількості учасників справи.

Керуючисьстаттями 127, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі Верховного Суду від22 квітня 2021 року, до 23 червня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Запропонувати ОСОБА_1 у вказаний строк навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на їх підтвердження та надати уточнену редакцію касаційної скарги з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) касаційного оскарження.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть передбачені законом наслідки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко