ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6086/20
Провадження № 2/210/603/21
У Х В А Л А

іменем України

"25" січня 2021 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В. перевіривши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 09 листопада 2020 року з позовом в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 1637,20 грн.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України здійснений запит про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, до відділу адресно-довідкової роботи, відповідь на який отримано 23 листопада 2020 року.

Суд перевіривши матеріали позовної заяви, дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України, тому ухвалою суду від 24 листопада 2021 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору. Зокрема до матеріалів справи долучено платіжне доручення №16658 про сплату судового збору у розмірі 1891,80 грн., призначення платежу: за заявою «Сітісервіс -КР» до ОСОБА_2 ; також матеріали справи містять платіжне доручення на суму 210,20 грн., призначення платежу за заявою «Сітісервіс -КР» до ОСОБА_2 .. В сумі вказані платіжні доручення складають судовий збір у встановленому законом розмірі 2102,00 грн. Однак, відповідачем у даному цивільному спорі вказано ОСОБА_1 . У платіжному дорученні, у графі призначення платежу також має бути зазначено відповідача до якого подається позовна заява, тобто у даному випадку ОСОБА_1 .

Таким чином, позивачем до позовної заяви надано документ, який належним чином не підтверджує сплату судового збору по вказаній цивільній справі.

Представник позивача 21 січня 2021 року надав письмові пояснення на виконання ухвали суду, відповідно до яких зазначив, що під час подання заяви про видачу судового наказу відомим боржником на той момент на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності значилася ОСОБА_2 . Тому і платіжне дорученні № 16571 від 19 березня 2020 року у графі щодо призначення платежу вказано, що судовий збір сплачено за поданням заяви ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» до громадянки ОСОБА_2 . Дана заява була подана щодо стягнення заборгованості яка утворилася за адресою: АДРЕСА_1 . 22.06.2020 р. Суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу було винесено ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З метою захисту порушених прав Позивача, а саме стягнення заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» здійснив доплату судового збору. Це платіжне дорученні № 16658 від 22 жовтня 2020 року у графі щодо призначення платежу вказано, що судовий збір сплачено за поданням заяви ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» до громадянки ОСОБА_2 . При цьому дану позовну заяву було подано про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з громадянина ОСОБА_1 . Це відбулося у зв`язку з тим, що доплативши судовий збір Заявник мав намір подавати заяву про видачу судового наказу до громадянки ОСОБА_2 ,саме яка була власником квартири згідно витягу сформованого 23.03.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 . Але до подачі позовної заяви до суду Позивач дізнався, що саме ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Це підтверджується випискою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно яка була надана разом із заявою до суду.

Платіжні доручення № 16571 від 19 березня 2020 року та 16658 від 22 жовтня 2020 року були сплачені з метою стягнення заборгованості саме за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Однак суд не може погодитись з твердженнями представника позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, ТОВ «Сітісервіс-КР» звертається із позовом про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 .

При цьому суд звертає увагу позивача на наступне.

Позов - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, звернена через суд або інший орган цивільної юрисдикції про захист порушеного, оспореного чи невизнаного права або інтересу, який здійснюється у певній, визначеній законом, процесуальній формі.

Позов як складне явище має декілька елементів, до яких відносяться: предмет, підстава, зміст.

Предмет позову - це частина позову, яка складає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов.

Зміст - це частина позову, яка відображає звернену до суду вимогу про здійснення певних дій, пов`язаних із застосуванням конкретних способів захисту порушеного, оспореного чи невизнаного права.

Значення елементів позову полягає у тому, що за ними визначаються межі судового розгляду, адже суд відповідно до ст. 13 ЦПК розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог.

Разом з тим, виконуючи вимоги передбачені ч. 2 ст. 9 ЗУ "Про судовий збір", перевіривши зарахування судового збору за подання позовної заяви ТОВ «Сітісервіс-КР» до ОСОБА_1 , судом встановлено, що судовий збір не зараховано до спеціального фонду за подання даної позовної заяви, а квитанції долучені до матеріалів позову належать до іншої цивільної справи, оскільки вимоги пред`явлені до відповідача ОСОБА_2 .

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір саме за позовні вимоги пред`явлені до відповідача ОСОБА_1 , або надати відомості про звільнення позивача від сплати судового збору.

Суд відхиляє доводи позивача, що судовий збір сплачено за вимогою про стягнення заборгованості за певною адресою, оскільки з наданого до матеріалів справи вбачається, що Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухомого майна за № 230319284, що вона сформована 30 жовтня 2020 року, в той час як судовий збір сплачено 22 жовтня 2020 року. З цієї ж довідки вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 з 04 липня 2018 року, а попередній власник - ОСОБА_3 (з 18 липня 2005 року).

Тому твердження позивача, що ОСОБА_2 була колишнім власником квартири АДРЕСА_2 спростовуються даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, з ухвали про відмову у видачі судового наказу, на який посилається позивач як на підставу правильності визначення розміру та порядку сплати судового збору вбачається, що у видачі судового наказу відмовлено з тих підстав, що заявник не надав доказів, які б свідчили що ОСОБА_2 у період часу з 01 квітня 2018 року була власником квартири, в якій виникла заборгованість.

Отже, суд не вбачає підстав вважати вірною позицію представника позивача, що сплачена сума судового збору за вимогами до ОСОБА_2 , мають бути зараховані на рахунок позовних вимог до ОСОБА_1 .

Також, суд роз`яснює стороні позивача, що Законом України «Про судовий збір» передбачені підстави повернення судового збору, тому ТОВ «Сітісервіс -КР» не позбавлений можливості звернутися до суду із відповідним клопотанням.

Крім того, суд враховує, що позивач не позбавлений права звернутися із вимогами і до ОСОБА_2 , як до споживача наданих послуг і одночасно і до власника житлової квартири, де відбувається надання послуг.

Таким чином, позивачем до позовної заяви не надано документ про підтвердження сплати судового збору, клопотання про звільнення від сплати та/або розстрочення сплати судового збору до суду також не надходило. Недоліки визначені в ухвалі суду від 24 листопада 2020 року не усунуто.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 96, 175, 185 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - повернути.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: О. В. Чайкіна