Ухвала

01 червня 2021 року

м. Київ

справа № 527/2045/20

провадження № 61-8913ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року у складі суддів: Кузнєцової О. Ю., Гальонкіна С. А., Хіль Л. М., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про зменшення розміру аліментів.

Позовна заява мотивована тим, відповідно до судового наказу Глобинського районного суду Полтавської області від 12 січня 2018 року з позивача на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 січня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач указує, що сплачувати аліменти в такому розмірі в подальшому він не має можливості, оскільки його матеріальний та сімейний стан змінилися. На його утриманні перебуває дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до судового наказу Глобинського районного суду Полтавської області від 12 січня 2018 року з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття; повернути судовий наказ Глобинського районного суду Полтавської області від 12 січня 2018 року без виконання.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 02 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 02 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено.

Ухвалено зменшити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_3 згідно судового наказу Глобинського районного суду Полтавської області від 12 січня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання постановою законної сили до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

24 травня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 ,на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що в добровільному порядку позивач матеріальної допомоги на утримання дітей не дає та, більше того, ухиляється від сплати аліментів, оскільки по судовому наказу виконавчою службою нараховується лише заборгованість. Розмір аліментів, визначений судовим наказом повністю відповідає вимогам закону. Зменшення розміру аліментів на двоє дітей, які знаходяться тільки на утриманні матері, призводить до погіршення їх матеріального стану та покращення матеріального стану дружини та доньки позивача. Апеляційним судом взято до уваги лише зміну майнового та сімейного стану позивача, без надання відповідної оцінки аналогічним доводам і доказам відповідача щодо не проживання позивача за указаною ним адресою, наявності земельної ділянки, здійснення діяльності без реєстрації підприємницької діяльності. Таким чином, апеляційним судом порушено принцип змагальності сторін та не надано належної оцінки письмовим доказам у справі.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про зменшення розміру аліментів, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто справа № 527/2045/20 є малозначною в силу закону.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга зв`язку ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про зменшення розміру аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук