ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

26 січня 2021 року

м. Харків

Справа № 623/3553/19

Провадження № 22-ц/818/459/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Публічне акціонерне товариство банк "Траст",

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, уповноважена особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ БАНК «ТРАСТ» Кухарев Володимир Валентинович,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року, постановлене суддею Герцовим О.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства банк "Траст", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, уповноважена особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ БАНК «ТРАСТ» Кухарев Володимир Валентинович, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила визнати недійсним кредитний договору № R022.001-ТЕК.0077148 від 26.05.2016 року.

В обгрунтування позову зазначено, що 26.05.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ Банк «Траст», укладений змішаний договір № R022.001-ТЕК.0077148 при укладанні якого суттєво порушено її права як споживача, оскільки з умовами договору його належним чином не ознайомлено, банком не надано позичальнику повної, всебічної та обєктивної інформації про умови кредиту, позивач не мав часу та змоги ознайомитися з умовами кредитного договору при його підписанні, позивача не повідомлено про сукупну вартість кредиту, кредитний договір містить незаконні умови щодо стягнення плати за обслуговування кредитної заборгованості, тому кредитний договір повинен бути визнано недійсним.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції не звернув увагу на невідповідність кредитного договору нормам встановлених Законом України «Про захист прав споживачів».

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Проте судова колегія з таким висновком погодитись не може виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать про наступне. 26.05.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ Банк«Траст» укладений змішаний договір № R022.001-ТЕК.0077148 про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та встановлено кредитний ліміт у розмірі 10000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 48% річних та щомісячною комісією за обслуговування кредиту у розмірі 2,5%.

Позивачу була надана повна та достовірна інформація про умови споживчого кредиту.

ОСОБА_1 своїм підписом у заяві-опитувальнику на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки засвідчила, що ознайомлена та зобов`язується неухильно дотримуватись умов, що зазначені у цій заяві опитувальнику, погоджується на умови відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для здійснення операцій з використанням платіжних карток та депозитного рахунку, тарифах комісійної винагороди ПАТ Банк «Траст», та підтвердила, що розуміє та погоджується, що вказані документи є невідємними частинами кредитного договору. Ознайомилась з розписом сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту та графіком платежів.

Згідно із ч. ч. 1, 3 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки відповідно до умов кредитного договору від 26.05.2016 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів»

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не можу суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України.

Згідно анкети опитувальника на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки, сторони домовились що щомісячна комісія за обслуговування Кредитного ліміту буде складати 2,5 %, що зазначено у розписі сукупної вартості кредиту (а.с. 9-10).

Постановою Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 визначено, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, що було підписано ОСОБА_1 у заяві опитуванні та Додатку 1 не звернув уваги, що, встановлення в кредитному договорі сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту, протирічить п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту та висновкам Верховного Суду України .

Стосовно тверджень позивачки щодо незаконності пункту заяви опитувальника щодо згоди на обробку, використання і передачу третім особам її персональних даних Банком, судова колегія зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди.

Під час укладення кредитного договору, ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила, що вона надає згоду на обробку, використання і передачу третім особам своїх персональних даних Банком.

Доказів того, що позивачка зверталась з заявою про відкликання такої згоди та їй було відмовлено у її задоволенні суду не надано.

Доказів неналежного ознайомлення із кредитним договором матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом про визнання договору недійсним в цілому пов`язувала його недійсність з незаконним встановлення у кредитному договорі щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості, яка є послугою, що супроводжує кредит, як компенсація супутніх послуг банку, за її рахунок та із порушенням її права на відкликання згоди на обробку персональних даних, а за правилами ст. 217 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Не взявши до уваги зазначеного вище, суд першої інстанції дійшов висновку який не можна вважати обґрунтованим в частині вирішення вимог про неправомірність включення до щомісячного платежу складової частини за обслуговування кредитної заборгованості.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з Публічним акціонерним товариством банк«Траст» підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за подання ОСОБА_1 позовної заяви у сумі 768,40 грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 1152,60 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи викладене, згідно п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати змішаний договір № R022.001-ТЕК.0077148 від 26.05.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством банк «Траст», в частині включення до щомісячного платежу складової частини комісії за обслуговування кредитної заборгованості недійсним з дати укладення договору.

В ншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства банк«Траст» (ЄРДПОУ 35371070) в дохід держави судовий збір за подання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) позовної заяви у сумі 768,40 грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 1152,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 29.01.2021.