ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/387/20 Номер провадження 22-ц/814/344/21Головуючий у 1-й інстанції Павлійчук А. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув у м. Полтаві у режимі відеоконференції з Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2020 року у складі судді Павлійчук А. В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про оспорювання батьківства, виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження, припинення стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про оспорювання батьківства, виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження, припинення стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що з 2010 року вони з відповідачкою перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 . Реєстрація народження дитини проведена відповідно до частини першої статті 126 СК України.

Після припинення сімейних відносин дитина залишилась проживати з матір`ю. За рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.12.2016 з нього стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до повнолітня дитини.

У січні 2020 року зі слів відповідачки йому стало відомо, що він не є біологічним батьком дитини, тому з цих підстав він оспорює батьківство.

Посилаючись на наведені у позовній заяві обставини, просив суд виключити запис про батька дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про його народження, внести зміни до актового запису № 74 від 17.01.2012, виключивши відомості про батька - ОСОБА_2 , припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07.12.2016 у справі № 524/7742/16-ц.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2020 року, описку у якому виправлено ухвалою цього суду від 22 грудня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов`язано Кременчуцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) виключити з актового запису про народження дитини № 74 від 17 січня 2012 року - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, відомості про батька дитини ОСОБА_2 .

Припинено стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј частки заробітної плати щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, що здійснюється на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.12.2016, справа № 524/7742/16-ц.

Виконавчий лист № 524/7742/16-ц з дня набрання рішенням законної сили визнано таким, що не підлягає виконанню.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачка, будучи достовірно обізнана про дату, час та місце проведення судово-генетичної експертизи (експертизи ДНК), не з`явилася для забору біологічних зразків крові, що свідчить про її ухилення від проведення даної експертизи та небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача, який оспорює своє батьківство.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що обов`язковому доказуванню в даній справі є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, в той час як суд першої інстанції не послався в рішенні на жодний доказ, який доводить факт відсутності такого споріднення.

Вказує, що вона не отримувала лист від 18.07.2020 про необхідність явки до експертної установи для виконання вимог ухвали суду про призначення судової молекулярно- генетичної експертизи, а оскільки вона є багатодітною матір`ю, про необхідність такої явки до експертної установи її потрібно повідомляти завчасно.

Зазначає, що позивач є біологічним батьком дитини, доказів на спростування даного факту позивачем суду не надано.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 11.02.2020 Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області на підставі актового запису № 74 від 17 січня 2012 року, батьками ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а. с. 7).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 7 від 11.01.2020, державна реєстрація народження на підставі актового запису № 74 від 17 січня 2012 року про дитину ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про матір ОСОБА_5 та батька ОСОБА_2 проводилася реєстратором Автозаводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України (а. с. 9).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області у справі № 524/7742/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.10.2016 і до повноліття дитини (а. с. 8).

Згідно копії паспорту громадянина України, виданого 21.01.2019, ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_7 (а. с. 10-11).

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 07 травня 2020 року за клопотанням позивача з метою з`ясування питання біологічного батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, по відношенню до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, у справі було призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи.

11 серпня 2020 року матеріали цивільної справи повернулися до суду без виконання ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 07 травня 2020 року про призначення судово-генетичної експертизи у зв`язку з неявкою гр-ки ОСОБА_3 разом з дитиною 27.07.2020 на експертизу у відділення судово-медичної генетики КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР».

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , безпідставно застосував процесуальні наслідки, встановлені статтею 109 ЦПК України, порушив норми як матеріального, так і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до норм статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини; походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 144 СК України).

Державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України (частина перша статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

За змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається в момент державної реєстрації актового запису цивільного стану за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується документом закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, або рішенням суду про встановлення факту народження, свідоцтвом про шлюб, заявою матері та батька дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану про добровільне визнання батьківства, актовим записом про народження.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу (частини перша, п`ята статті 136 СК України).

Відповідно до частини другої статті 136 СК України суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною.

Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у актовому записі про народження, як батько.

Таким чином, предметом доказування у справі є факт відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, що підлягає встановленню судом при ухваленні судового рішення, яке повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина друга статті 77, стаття 263 ЦПК України).

Обов`язок доказування та подання доказів покладено на сторони, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

На сьогоднішній день тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %) і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ на підтвердження або спростування факту кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Разом з тим, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері, іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 ЦПК України).

За змістом статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.91 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При вирішенні справ щодо оспорювання батьківства особлива увага суду має приділятися інтересам дитини.

З метою повного і всебічного з`ясування обставин справи ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу.

Згідно висновку експерта № 260 Дніпропетровського обласного бюро судово-медичних експертиз від 14.04.2021 (а.с. 174-176) біологічне батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у відношенні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , практично доведено, вірогідність того, що ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_4 і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає 99,999999%.

Таким чином, заявлений позивачем факт відсутності кровного споріднення його з дитиною не знайшов підтвердження, а суд першої інстанції, не з`ясувавши причини неявки відповідачки разом з дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів 27.07.2020, не вжив всіх заходів для проведення молекулярно-генетичної експертизи та ухвалив рішення про виключення відомостей про ОСОБА_2 як батька ОСОБА_4 з актового запису про народження дитини та припинення стягнення аліментів на дитину без будь-яких доказів лише на тій підставі, що позивач не вважає себе біологічним батьком дитини, безпідставно поклавши обов`язок доказування оспорюваного позивачем батьківства на відповідачку.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 за безпідставністю.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої, частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення апеляційний суд покладає на позивача судові витрати по справі.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2020 року - скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про оспорювання батьківства, виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження, припинення стягнення аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у розмірі 2523 грн зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги та 7 945,80 грн витрат на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна