Справа № 643/4646/18
Провадження № 4-с/643/24/21
УХВАЛА

01.06.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бабельник І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за скаргою ОСОБА_1

на бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) під час виконання судового рішення у справі № 643/4646/18

за позовом ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

про вселення,

ВСТАНОВИВ:

Стягувач звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) під час виконання виконавчого від листа від 09.08.2018 у справі № 643/4646/18.

31.05.2021 року на адресу суду надійшла заява скаржника, відповідно до змісту якої він просить суд залишити скаргу без розгляду відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України.

У судове засідання 01.06.2021 року учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 01.06.2021 року судом розглянуто заяву ОСОБА_1 про залишення скарги без розгляду та вирішено задовольнити її, враховуючи наступне.

Статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (частина 9 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України).

Означене положення не конкретизує, про яку саме аналогію йдеться, матеріальну чи процесуальну. Однак, що судячи з використаного законодавцем формулювання, це положення закріплює застосування аналогії саме матеріально-правових норм і принципів права (регулювання є функцією матеріального права, яке надає правової форми суспільним відносинам, що складаються до встановлення правових норм, тоді як сама можливість процесуальних дій учасників процесу зумовлена існуванням процесуальної форми судочинства).

Разом з тим, суд вважає, що застосування такої аналогії є необхідним у цьому випадку, оскільки протилежне може спричинити наслідки, що несумісні із завданнями цивільного судочинства та забезпеченням, зокрема, верховенства права (що охоплює, на міркування Венеційської комісії, такі принципи як рівність перед законом, справедливе судочинство, доступ до правосуддя, право викладати в суді свою позицію та обґрунтованість судових рішень) та міжнародних зобов`язань (зокрема, за Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод й практикою Європейського суду з прав людини). Аналогія процесуального закону, таким чином, у цьому випадку покликана врегулювати відносини, що не врегульовані законом, усунути недоліки процесуального закону в інтересах правосуддя.

Оскільки положення розділу VII Цивільного процесуального кодексу України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» не містить положень щодо дій суду у разі заяви про залишення скарги без розгляду, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Таким чином, скаржник, який звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, має такі ж права і обов`язки як і позивач, в тому числі і право звернутись до суду з заявою про залишення скарги без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Так, положеннями пункту 5 частини 1 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає скаргу без розгляду, якщо заявник до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Вказане право заявника може бути реалізоване лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів заявника чи волі сторін у справі.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви заявника - це форма закінчення справи без ухвалення рішення.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право заявника, передбачене нормами Цивільного процесуального кодексу України. При цьому, суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями заявника, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами Цивільного процесуального кодексу України, який не містить обмежень в його реалізації, і не містить посилань, що таке питання можливо вирішити під певною умовою.

З огляду на викладене, враховуючи реалізацію заявником свого процесуального права на подання заяви про залишення скарги без розгляду, яка подана до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про задоволення заяви та залишення скарги без розгляду у відповідності до пункту 5 частини 1 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 13, 257, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) під час виконання судового рішення у справі № 643/4646/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення залишити без розгляду.

2. Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили після її підписання суддею, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання у відповідності до п. 15.5. ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Цивільного процесуального кодексу України апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складено 01.06.2021 року.

Суддя Н.В. Новіченко