Справа № 177/1435/20
Провадження № 2/177/185/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 січня 2021 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Проліз Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області про виправлення технічної помилки, припинення запису про обтяження, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду із зазначеною позовною заявою та просила суд виправити технічну помилку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та видалити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про обтяження майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 як помилково перенесені з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером - 3274995, дата та час державної реєстрації 30.05.2006 18:50:05 (Тип обтяження: все майно. Дата виникнення: 08.01.1965. Архівна дата: 29.11.2000 09:38. Архівний номер: 2141063HERSON7. Додаткові дані: № реєстру:, внутр. № 1101813Е2СF1472A655A) шляхом припинення запису про обтяження за номером 2313530 та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 016586, виданого 17.08.2004 Криворізькою державною районною адміністрацією Дніпропетровської області, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,9712 га, кадастровий номер :02:001:0458, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державна реєстрації права власності якої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень проведена 26.08.2013. Зазначена земельна ділянка з 15.08.2013 на підставі договору оренди перебуває в оренді ТОВ « Агрофірма`Христофорівське». Крім того, позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.03.2015 №1-75 є власником житлового будинку з господарчими побудовами загальною площею 69,6 кв.м, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . У червні 2014 позивач від ТОВ «Агрофірма «Христофорівське» дізнався про те, що під час перевірки належної йому на праві власності земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію їх прав та обтяжень виявлено обтяження у вигляді заборони на все нерухоме майно, що належне ОСОБА_1 , дата державної реєстрації 30.05.2006 о 18:50:05 за номером 3274995, яке перенесене державним реєстратором Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області 30.08.2013 о 17:31:03 номер запису обтяження 2313530 на підставі договору застави від 08.01.1965 року, виданого Генічеською районною державною нотаріальною конторою. Із відповіді Державного нотаріального архіву Херсонської області позивач дізнався про те, що на будівлю або право забудови ОСОБА_1 (без будь-якої ідентифікації) Сивашивським відділенням сільгосптехніки накладено арешт на суму 500 карб. Проте вищезазначена відповідь та реєстр реєстрації заборон відчуження, доданий до відповіді, не містить інформації про дату народження особи, на майно якої накладено заборону відчуження, місця її реєстрації паспортних даних, або інших даних, які б могли ідентифікувати таку особу. З вказаною відповіддю позивач звернувся до Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, де йому було повідомлено що при перенесені з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було помилково перенесено відомості про заборону на все майно позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 та такий запис буде видалено. Однак, в червні 2019 від ТОВ «Агрофірма «Христофорівське» позивач дізнався про те, що під час перевірки належної йому на праві власності земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію їх прав та обтяжень було знову виявлено заборону відчуження на нерухоме майно. Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Софієво Криворізького району Дніпропетровської області,, з моменту народження та до 1973 року, та з 1978 року по теперішній час позивач проживав та був зареєстрований в с. Софієво. Крім того, як зазначає позивач він ніколи не проживав в м. Генічеську і станом на 08.01.1965 року (дата виникнення обтяження) йому було лише 8 років, а тому внесення відомостей про обтяження саме відносно його майна є помилкою. Вважає, що зазначена технічна помилка впливає на його права як власника та просить її виправити шляхом припинення запису про обтяження.

Ухвалою судді від 09.11.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28.12.2020 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач, представник позивача, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися. Від позивача, на адресу суду, засобами електронного зв`язку надійшла заява про проведення судового розгляду за його відсутності та задоволення позовних вимог.

Представник відповідача, будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив, відзиву не подав. Засобами електронного зв`язку надав до суду заперечення на позов в яких просив розгляд справи проводити за його відсутності, а також зазначив, що технічною помилкою є описка, друкарська, граматична арифметична помилка, які були допущені під час реєстрації прав та обтяжень. Також зазначив, що припинення обтяження, яке було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до Державного реєстру речових прав неможливо без судового рішення, яке відповідач просить ухвалити відповідно до норм чинного законодавства на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам наданим представником позивача в обґрунтування своїх вимог, з урахуванням заперечень відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Софієво Криворізького району Дніпропетровської області, навчався, працював, проживав та на даний час проживає на території Софіївської (колишня назва Валівська) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується копією паспорта (а.с.6-8), свідоцтва про його народження (а.с.10), свідоцтва про освіту (а.с.11-12), дипломом про навчання (а.с.13), копією трудової книжки (а.с.14-20) та випискою з домової книги (а.с.21-24).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Шостої Криворізької державної нотаріальної контори від 05.03.2015 та зареєстрованого в реєстрі за №1-75 2015 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником житлового будинку з господарчими побудовами загальною площею 69,6 кв.м, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.25).

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 016586, виданого 17.08.2004 Криворізькою державною районною адміністрацією Дніпропетровської області, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,9712 га, кадастровий номер :02:001:0458, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державна реєстрації права власності якої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень проведена 26.08.2013 ( а.с. 26-27, 48).

Зазначена земельна ділянка з 15.08.2013 року перебуває в оренді ТОВ «Агрофірма» Христофорівське», що підтверджується копією відповідного договору, укладеного між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ТОВ «Агрофірма`Христофорівське» ( а.с.28-34).

Від орендаря позивач дізнався про накладення арешту на його майно, про що наявні відомості в Реєстрі прав на нерухоме майно.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було виявлено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , дата державної реєстрації: 30.05.2006 о 18:50:05, за номером 2313530, яке перенесене державним реєстратором Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області Шевченко (Скороход) А.В. 30.08.2013 о 17:31:03 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційного номеру обтяження: 3274995, 30.05.2006 18:50:05, вчиненого реєстратором Генічеською державною нотаріальною конторою Генічеського районного нотаріального округу. Тип даного обтяження: все нерухоме майно, дата виникнення 08.01.1965, архівна дата 29.11.2000 09:38, архівний номер 2141063HERSON7), підставою виникнення обтяження вказано договір застави від 08.01.1965, виданий Генічеською районною державною нотаріальною конторою (а.с.47-54).

Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за вказаним номером обтяження 3274995 підставою для обтяження був договір застави від 08.01.1965 року, Генічеська районна державна нотаріальна контора, об`єктом обтяження є невизначене майно, с. Сиваш, власник ОСОБА_1 , без зазначення ідентифікаційного коду, дати народження, а заявник Генічеська державна нотаріальна контора (а.с. 52).

З відповіді Державного нотаріального архіву Херсонської області від 14.07.2014 за вих. № 1008/01-02 та доданої до неї копії витягу з Реєстру для реєстрації заборон відчуження житлових будинків вбачається, що на будівлю або право забудови ОСОБА_1 Сивашським відділенням сільгосптехніки накладено арешт № 163965 на суму 500 карб. Договір застави від 08.01.1965 до архіву не передавався та іншої інформації в архіві немає (а.с. 36-45).

Наявність в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження № 2313530, вид обтяження заборона на нерухоме майно, порушує право власності ОСОБА_1 на належне йому нерухоме майно, оскільки позбавляє його можливості розпорядитися останнім.

Станом на дату розгляду справи, державний реєстратор ОСОБА_2 не є державним реєстратором, а реєстраційна служба Криворізького РУЮ ліквідована відповідно до постанови КМУ від 21.01.2015 № 17 та всі її реєстраційні справи передано до Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Як суб`єкта державної реєстрації прав, яка є належним відповідачем по справі.

З метою захисту свого порушеного права ОСОБА_1 звертався до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, однак рішенням суду від 06.04.2020 в задоволенні його позову відмовлено. В рішенні вказано, що державний реєстратор Криворізького РУЮ здійснюючи реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, отримавши інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також реєстру прав на нерухоме майно та отримавши інформацію про зареєстровану заборону на нерухоме майно з реєстраційним номером обтяження: 3274995, зареєстроване 30.05.2006 18:50:05 за № 3274995 реєстратор: Генічеська державна нотаріальна контора, підстава обтяження договір застави б/н, 08.01.1965, Генічеська районна державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, с. Сиваш, власник: ОСОБА_1 (інші дані про власника відсутні), на виконання п. 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції на момент вчинення реєстраційної дії), здійснила перенесення відповідних записів до розділу Державного реєстру прав, відкритого на такий об`єкт нерухомого майна. Окремого рішення про застосування обтяжень державний виконавець не приймала, у зв`язку з чим в позові відмовлено (а.с. 55-60). Вказане слідує і з матеріалів реєстраційної справи майна ОСОБА_1 (а.с. 90-122).

Разом з тим, рішенням суду встановлено, що внесення до реєстру даних про обтяження за № 2313530, що відбулося в результаті перенесення даних з іншого реєстру, є фактично технічною помилкою (а.с. 59).

06.05.2020 представник позивача звертався до Криворізької РДА Дніпропетровської області з заявою про виправлення допущеної технічної помилки, однак отримав відмову державного реєстратора у виправлені технічної помилки, з зазначенням, що у разі, якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі рішення суду (а.с. 61-64).

Вказана відмова державного реєстратора оскаржувалася позивачем до колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка 09.09.2020 надала висновок про відмову в задоволенні скарги представника позивача, з посиланням на те, що виправлення технічної помилки, допущеної 30.08.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області Шевченко (Скороход) А.В., не належить до повноважень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Тобто, вказана колегія також визнала той факт, що здійснене державним реєстратором Шевченко А.В. перенесення запису про обтяження № 2313530 30.08.2013 на майно позивача фактично було технічною помилкою, яка враховуючи її вплив на права третіх осіб, може бути виправлена державним реєстратором виключно на підставі судового рішення (а.с. 65-72).

Той факт, що обтяження № 2313530 перенесене державним реєстратором Шевченко А.В. на об`єкт нерухомого майна ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 є технічною помилкою підтверджується також тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу свого віку, на момент укладання договору застави - 1965 року, що став підставою для реєстрації обтяження № 3274995 від 30.05.2006, яке було перенесено державним реєстратором Шевченко А.В. 30.08.2013 № обтяження 2313530, не міг бути стороною вказаного договору застави, оскільки на момент укладення договору йому було лише 8 років. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК Української РСР (в редакції на момент укладення договору застави) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент укладення договору застави 1965 р., був позбавлений права своїми діями набувати цивільних прав і створювати для себе цивільні обов`язки (цивільна дієздатність), оскільки така можливість виникала у повному обсязі з настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцятирічного віку (а.с. 6-10, 41-44).

Крім цього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ніколи не проживав в Генічеському районі Херсонської області, майна там не мав (а.с. 6-24).

Все вищевказане, в своїй сукупності, підтверджує той факт, що обтяження за № 2313530 дата, час державної реєстрації: 30.05.2006 18:50:05 відносно майна позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , є іншою технічною помилкою, в розумінні ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка порушує право позивача на реалізацію права власності на своє майно. Позивач використав всі можливі способу позасудового вирішення спору.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути також припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.2 ст.16 ЦК України).

У відповідності до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1952 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.

У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів.

У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення.

Відповідно до ч.5 ст. 26 вказаного Закону, виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, виявленої після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, скасування рішень державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав, здійснюється в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, якщо такі дії здійснюються в порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Згідно з ч.3 ст. 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 ЦПК України ).

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У § 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal v. the United Kingdom» (заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом.

Засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції, має бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оскільки в результаті допущеної технічної помилки було накладення обтяження № 2313530 у виді заборони на нерухоме майно ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , вказана помилка впливає на права третіх осіб, не може бути усунена в позасудовому порядку, тому з метою захисту порушеного права позивача на майно, суд вважає за можливе позов задовольнити. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є єдиним ефективним способом захисту порушеного права позивача, за встановлених судом обставин.

Разом з тим, не виходячи за межі позовних вимог позивача, керуючись ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд вважає за необхідне зазначити в рішенні суду не про видалення з Державного реєстру прав на нерухоме майно відомостей про обтяження, а про їх скасування, шляхом припинення запису про обтяження за номером 2313530, що узгоджується з нормами чинного законодавства.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області про виправлення технічної помилки, припинення запису про обтяження - задовольнити.

Виправити технічну помилку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про обтяження майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 як помилково перенесені з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером - 3274995, дата та час державної реєстрації 30.05.2006 18:50:05 (Тип обтяження: все майно. Дата виникнення: 08.01.1965. Архівна дата: 29.11.2000 09:38. Архівний номер: 2141063HERSON7. Додаткові дані: № реєстру:, внутр. № 1101813Е2СF1472A655A), шляхом припинення запису про обтяження за номером 2313530.

Стягнути з Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області (, вул. Кобилянського, 152, м. Кривий Ріг, 50002) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Березюк