ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/394/21 р.
2/622/234/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

за участі секретаря Дмитренко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні у залі суду в смт. Золочів Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2021 позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Подвірки Дергачівського району Харківської області.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить будинок АДРЕСА_1 , який вона успадкувала після смерті своєї матері, але внаслідок відсутності документів на будинок, а також тривалої хвороби, дружина не встигла оформити право власності на будинок. Звернувшись до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті дружини, отримав відмову нотаріуса в оформленні спадкових прав на будинок, через відсутність правовстановлюючих документів, відсутність реєстрації права власності на вказаний будинок. В даний час позивач змушений звернутися до суду, оскільки його право не визнається і він не може розпорядитися своєю власністю.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, заздалегідь надав заяву та просив розглядати справу за його відсутності.

Від уповноваженого за посадою представника відповідача Золочівської селищної ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, рішення по справі покладають на розсуд суду.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у родині ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_5 , про що Удянською сільською радою Дергачівського району Харківської області зроблено відповідний запис та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

12 січня 1980 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в палаці одруження «Жовтневий» в м. Харків зроблено відповідний актовий запис № 9 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно запису в по господарській книзі № 1, особовий рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_4 належав на праві приватної власності житловий будинок з по господарськими будівлями (1954 року) розташований за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою не були зареєстровані громадяни, що вбачається з довідок, наданих в.о. старостою Удянського старостинського округу.

Житловий будинок «А-1» 1954 року будівництва, житловою площею 15,5 кв.м, загальною площею 47,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , має такі господарські будівлі та споруди: веранда «а», «а1», ганка «а1», господарських будівель та споруд: літньої кухні «Б», веранди «б», погріба «В», сарая «Г», вбиральні «Д» та огорожі № 1-3. Будинок рахується за ОСОБА_4 згідно інформаційної довідки виконавчого комітету Золочівської селищної ради. Станом на 31.12.2021 право власності на будинок не зареєстровано. Згідно звіту про оцінку майна, вартість будинку, станом на 05.03.2021 складає 49170,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 88 років померла ОСОБА_4 , про що 06 вересня 2017 року Виконавчим комітетом Удянської сільської ради Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 18 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 .

Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та земельні ділянки 11.2500 га, кадастровий № :03:001:0438 та площею 5,6746 га, кадастровий номер № :03:001:0515.

Як вбачається з належним чином завіреної копії спадкової справи № 54/2018, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 09.04.2020 Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області, 20 лютого 2018 року заведена спадкова справа № 54/2018, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини ОСОБА_2 . Спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 11.2500 га, кадастровий № :03:001:0438 та площею 5,6746 га, кадастровий номер № :03:001:0515.

ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 62 років померла ОСОБА_2 , про що 12 березня 2020 року Виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області складено актовий запис № 36 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 .

Згідно належним чином завіреної копії спадкової справи № 253/2020, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 09.04.2020 Дергачівською державною нотаріальної конторою Харківської області, 31 серпня 2020 року заведена спадкова справа №353/2020, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 . 31.08.2020 до Дергачівської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини ОСОБА_1 , заява про відмову від спадщини ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 ..

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 18.11.2020 №1807/02-31, винесеною державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Якименко О.І., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 , оскільки правовстановлюючі документи на вказаний будинок у спадкоємця відсутні.

При вирішення спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ЦК України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, Закону України «Про нотаріат», Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5.

У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 31 цього Закону встановлено особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності. Подається виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

На час будівництва спірного будинку до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).

Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 набула у власність житловий будинок АДРЕСА_1 . Право власності засвідчувалося записом у погосподарській книзі, як того вимагало законодавство, що діяло на момент виникнення правовідносин, так як запис у по господарській книзі визнавався в якості акту органу влади (публічних актів), що підтверджує право приватної власності, одночасно виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Після смерті ОСОБА_4 вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами як спадкоємець за законом успадкувала її донька- ОСОБА_8 , не встигнувши оформити свої спадкові права на вказане нерухоме майно після смерті матері, тобто здійснити його державну реєстрацію.

Згідно положень ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України (в ред. 2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 грудня 2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічує підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відтак, відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація є лише визнанням державою цього права. Водночас виникнення вказаного права у позивача на спірний будинок пов`язано лише із фактом прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 за законом відповідно до положень ст.ст. 1268,1269 ЦК України. До складу вказаної спадщини після смерті ОСОБА_8 увійшли усі права та обов`язки, що ОСОБА_8 мала на момент смерті, в тому числі і ті, що вона набула як спадкоємець після смерті своєї матері ОСОБА_4 , з моменту відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку ОСОБА_8 прийняла, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори.

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом згідно ст. 1217,1218, 1268, 1269, 1270 ЦК України, подавши протягом 6 місяців заяву про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_8 , прийняв спадщину та відповідно успадкував вказаний житловий будинок. Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадкуванні вказаного житлового будинку не має.

Той факт, що спадкодавець ОСОБА_8 , успадкувавши спірний будинок від своєї матері та не встигла отримати відповідний правовстановлюючий документ на дане нерухоме майно, не є перешкодою для переходу даного майна до спадкоємця за законом ОСОБА_1 , оскільки положення ст.1268 ЦК України обумовлюють, що спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття.

Так, враховуючи відсутність правовстановлюючих документів в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, позивач, виходячи з наведених положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказу Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості оформити спадщину нотаріально, в зв`язку з чим порушені права підлягають захисту в обраний позивачем спосіб, що відповідає допущеному порушенню. Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись наведеними положеннями матеріального закону та ст., ст. 12, 13, 76, 81, 209, 211, 247, 258, 264, 265, 268, 294, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який рахується за ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_8 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Золочівська селищна рада, код ЄДРПОУ 25175462, адреса: 62203, Харківська область, смт Золочів, вул. Центральна, 13А.

Повний текст рішення виготовлено 01.06.2021.

Суддя О. В.Чернова