Справа № 471/1080/20
Провадження №2/471/92/21
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2021 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Кравченко Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № 471/1080/20 за позовною заявою ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір про комплексне банківське обслуговування та Додаток до вказаного договору, відповідно до якого відповідач отримала «Картку комфорту» з відновлювальною кредитною лінією на суму 75000 грн. 28 січня 2019 року ПАТ «Альфа-Банк» відступило право вимоги за цим кредитним договором ТОВ «ФК «ВЕСТА». 29 січня 2019 року ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал». В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором, станом на 27.11.2000 року розмір кредитної заборгованості складає відповідача 57971,43 грн., з яких 11500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 21,12 грн. - за відсотками на дату відступлення права вимоги та 12282,84 грн. заборгованість з відсотків з дати відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості, 29208,06 грн.- заборгованість з пені; 2009,78 грн. подвійна облікова ставка НБУ; 1913,60 грн.- втрати від інфляції; 1036,03 грн.- нараховані 3%.

Посилаючись на обов`язок позичальниці повернути кредитні кошти разом з нарахованими процентами та штрафними санкціями та на своє право вимоги за кредитним договором, ТОВ «Вердикт Капітал» просило стягнути з відповідачки вказану суму. Крім цього, просило стягнути 20000 грн. витрат на правову допомогу та 2102 грн. сплаченого судового збору.

Заявою від 09.02.2021 року від вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу позивач відмовився.

Представник відповідача позов не визнав. Зазначив, що відповідачка кредитного договору з банком не укладала, коштами не користувалася, зі змісту договорів факторингу не вбачається переходу прав саме за її кредитним договором, оскільки жодного додатку до вказаних договорів не додано. Також зазначав, що виконавчим написом нотаріуса з неї вже було стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 77489,21 грн. На підставі, зазначеного просив у задоволенні позову відмовити. Крім того, відповідачем було подано заяву про застосування строків позовної давності, та відмову у позові з цих підстав.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

15.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (надалі -Банк) та ОСОБА_1 укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (надалі - Кредитний договір), шляхом акцептування Клієнтом публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Також 15.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено Додаток до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Картка комфорту»).

Відповідно до п.1 зазначеного Додатку до Договору, на підставі Анкети-Заяви про Акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Картка комфорту», наданої Клієнту, Банк відкрив рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривні та випустив міжнародну платіжну карту MasterCard Standart строком дії 3 (три) роки з моменту її випуску.

Пунктом .2.1. Додатку до Договору встановлено, що ліміт відновлювальної кредитної лінії складає 75 000,00 грн.

Пунктом 2.2. Додатку до Договору визначено, що процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 55 % річних на торгові операції та на операції зняття коштів.

Відповідно до п. 2.3. Додатку до Договору, мінімальний платіж складає 7% від суми Загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією. Дата сплати Обов`язкового мінімального платежу за Кредитом - 3 числа.

За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Додатком до Публічної пропозиції на оформлення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 75 000,00 грн. (Сімдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В разі порушення зобов`язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Ст.ст. 526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звертаючись із позовом Банк зазначає, що відповідачем не належно виконуються зобов`язання за кредитним договором та станом на 27.11.2000 року розмір кредитної заборгованості складає відповідача 57971,43 грн., з яких 11500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 21,12 грн. - за відсотками на дату відступлення права вимоги та 12282,84 грн. заборгованість з відсотків з дати відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості, 29208,06 грн.- заборгованість з пені; 2009,78 грн. подвійна облікова ставка НБУ; 1913,60 грн.- втрати від інфляції; 1036,03 грн.- нараховані 3%.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надає розрахунок заборгованості проведено ТОВ «Вердикт Капітал» (арк..с. 62-63).

Відповідно до частини першої статті 512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною першою статті 513ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору.

Статтею 514ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (частина друга статті 516 ЦК України).

Водночас відсутність доказів повідомлення боржника про заміну кредитора з огляду на частину другу статті 516ЦК України не звільняє боржника від обов`язку належно виконати зобов`язання за кредитним договором.

28 січня 2019 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019-1АБ/ВЕСТА, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА» а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 600256930 від 15.08.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та Боржником.

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 29-01/19/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 600256930 від 15.08.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та Боржником. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідача.

До вказаного договору додано витяг з реєстру договорів, права вимоги за якими відступлено. У даному витягу зазначено договір № 600256930 від 15.08.2013, укладений з позичальницею ОСОБА_1 (а.с. 93).

Таким чином, твердження відповідача, що зі змісту договорів факторингу не вбачається передача прав кредитора за кредитним договором від 15.08.2013 року не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Разом з тим, суд вважає зазначити наступне.

Як вбачається з копії витягу Додатку №1-2 до договору відступлення прав вимоги № 29-01/19/2 від 29.01.2019 року на момент передачі права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Веста» до ТОВ «Вердикт капітал», загальна сума заборгованості відповідача (проценти, пеня та тіло кредиту) складала 40729,22 грн.

В матеріалах справи відсутня виписка з рахунку, яка б відображала зняття коштів, нарахування процентів та штрафних санкцій, погашення заборгованості позичальницею, що дало б суду можливість перевірити правильність нарахування заборгованості та дату останнього платежу, здійсненого позичальником на виконання вимог кредитного договору.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року вказану інформацію було витребувано від первісного кредитора, однак виписка по рахунку відповідача до суду не надходила.

Відповідачем доказів на спростування вказаної суми заборгованості також не надано.

А тому суд, у відповідності до ст. 514 ЦК України, приходить до висновку, що у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором від 15.08.2021 року у сумі 40729,22 грн.

Відповідачем подано заяву про застосування строків позовної даності.

Згідно з ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст.267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 13.3 розділу Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк», сторони домовилися, що позовна давність за спорами, що випливають із Договору, в тому числі із будь-якої Угод про використання Продуктів Банку, що укладені на підставі цього Договору, включаючи, але не обмежуючись, відшкодуванням збитків, сплати неустойки (штрафів) тощо, становить десять років.

Однак вказана публічна пропозиція, розроблена позивачем не підписана відповідачем, тому зазначену угоду не можна розцінювати як договір про збільшення позовної давності.

Таким чином, враховуючи те, що договір про комплексне банківське обслуговування було укладено 15.08.2013 року, строк дії карти становить три роки, а з позовом позивач звернувся лише 11.12.2020 року, тобто зі спливом строку позовної давності, тому у задоволені позову слід відмовити саме з цих підстав.

Відповідачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 3000 грн.

На підтвердження вказаних вимог, відповідачем надано договір про надання правової допомоги від 15.01.2021 року та прибутковий касовий ордер, однак не надано акту виконаних робіт або специфікації витраченого часу адвоката тощо, а також квитанції до прибуткового касового ордеру. За таких обставин, у задоволені зазначених вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Братський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

СуддяІ.Б. Гукова