Постанова

Іменем України

26 травня 2021 року

м. Київ

справа № 607/2263/16

провадження № 61-18812св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, відділ Держгеокадастру у Тернопільському районі Тернопільської області, державне підприємство «Центр державного земельного кадастру», Підгороднянська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2019 року в складі судді Сливки Л. М. та на постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року в складі колегії суддів Парандюк Т. С., Дикун С. І., Храпак Н. М.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання державного акта недійсним та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Позов мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки площею 3,38 га для ведення сільського господарства на території Підгороднянської сільської ради з кадастровим номером :01:001:0394. У березні 2014 року, звернувшись до відділу Держземагентства у Тернопільському районі Тернопільської області з метою отримання витягу з Державного земельного кадастру, позивачка отримала відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав неспівпадіння площі земельної ділянки ОСОБА_1 , яка зазначена у державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ТР № 010115 від 29 грудня 1999 року, з площею земельної ділянки, яка міститься в Державному земельному кадастрі. На адвокатський запит представника позивачки відділ Держземагентства у Тернопільському районі Тернопільської області надав інформацію про власників земельних ділянок, які перетинаються з належною позивачці земельною ділянкою, серед яких є відповідач ОСОБА_2 , якому належить земельна ділянка площею 0,0959 га по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:001:2932.

Указувала, що відповідач набув право власності на вказану земельну ділянку на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 927429 від 31 липня 2012 року, який виданий із порушеннями, оскільки державна реєстрація земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера не відповідає нормам чинного законодавства. Зазначала також про відсутність у ОСОБА_2 на день видачі спірного державного акта на право власності на земельну ділянку рішення органу місцевого самоврядування про надання згоди на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його власність. Вказані порушення встановлені постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року в справі № 876/124/15.

Посилалася на те, що на момент державної реєстрації за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку № :01:001:2932 відомості про земельну ділянку, належну позивачці, вже було внесено до Державного земельного кадастру, а тому державна реєстрація за іншою особою права власності на земельну ділянку, яка частково накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 , порушує її законні права та інтереси.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, поданої 10 липня 2017 року, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним державний акт на право власності серії ЯМ №927429, виданий 31 липня 2012 року, та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0959 га по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:001:2932 за ОСОБА_2 .

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року, позов задоволено: визнано недійсним державний акт серії ЯМ №927429 на право власності на земельну ділянку площею 0,0959 га, розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:2932, виданий 31 липня 2012 року ОСОБА_2 , та скасовано державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 .

Суди виходили з того, що ОСОБА_2 мав право отримати у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:2932 лише на підставі рішення органу місцевого самоврядування про надання згоди на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та подальшого затвердження такого проєкту, однак указаної процедури відповідач не дотримався.

Суди врахували, що неправомірність та незаконність дій управління Держкомзему в Тернопільському районі в частині реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 встановлено постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року в справі №876/124/15.

Доводи відповідача про відсутність фактичного накладення земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із посиланням на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27 червня 2012 року в справі №2-18/11, в основу якого покладено висновки судової земельно-технічної експертизи від 27 липня 2010 року, суди відхилили з посиланням на те, що відповідні обставини встановлювалися експертами та судом до реєстрації права власності на земельну ділянку № :01:001:2932 за ОСОБА_2 та без урахування технічної документації на вказану земельну ділянку, розробленої в зв`язку з набуттям відповідачем права власності на неї.

Аргументи учасників справи

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення, в якій просив їх скасувати як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

- обставини накладення земельних ділянок сторін та наявності в органу місцевого самоврядування права на розпорядження земельними ділянками вже встановлювалися в цивільній справі № 2-18/11, яка завершилася ухваленням Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області рішення від 27 червня 2012 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову, зокрема, до ОСОБА_2 та яке набрало законної сили;

- суд призначив експертизу для з`ясування обставин, які вже встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили;

- ОСОБА_2 отримав земельну ділянку № :01:001:2932 ще у 2003 році на підставі технічної документації, розробленої в 2001-2002 роках, а тому не мав необхідності повторно розробляти проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в 2012 році;

- земельна ділянка ОСОБА_1 у порушення вимог законодавства має два кадастрові номери, один із яких має ознаки виправлень;

- саме на ОСОБА_1 мав бути покладений обов`язок з усунення неточностей (шляхом розроблення проєкту технічної документації) у Публічній кадастровій карті України, при перенесенні відомостей до якої допущено помилку, а саме: пайове поле № 28, до складу я кого входив належний позивачці пай, у системі координат зміщене на 20-22 метри в сторону ділянок індивідуальної забудови, серед яких наявна земельна ділянка відповідача.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження в справі та відмовлено в задоволенні клопотання про відповідача про зупинення виконання оскаржених судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням Підгороднянської сільської ради 23 скликання восьмої сесії №105 від 15 вересня 1999 року затверджено проєкт організації території земельних часток (паїв) СГ ТОВ «Драганівка» Тернопільського району та передано у приватну власність земельні частки (паї) членам товариства, в тому числі, позивачці ОСОБА_1 ; дозволено Тернопільському філіалу інституту землеустрою виготовити державні акти на право приватної власності на землю.

Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ТР № 010515, виданого 29 грудня 1999 року Підгороднянською сільською радою, ОСОБА_1 на підставі рішення ради №105 від 15 вересня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,38 га, розташовану на території Підгороднянської сільської ради, для ведення сільського господарства.

Відповідно до довідки № 4814 від 15 грудня 2009 року про правовий статус, кількісні і якісні характеристики земельної ділянки та розподіл земель серед землевласників і землекористувачів, виданої Державним комітетом України із земельних ресурсів Головного управління Держкомзему у Тернопільській області, та витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру серії БББ №347927 від 21 січня 2015 року земельна ділянка площею 3,38 га з кадастровим номером :01:001:0394 знаходиться у власності та користуванні ОСОБА_1 .

На замовлення ОСОБА_1 у 2008 році СМП «ГЕОДОЗІЯ» виготовило технічну документацію з перенесення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) в с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області, а саме земельної частки (паю) № НОМЕР_1 кадастровий номер 010010394, яка знаходиться на частині поля № 28 , що розташована за межами населеного пункту с. Підгороднє.

Рішенням IV сесії IV скликання Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 53 від 17 квітня 2003 року про передачу у власність земельних ділянок вирішено передати безкоштовно ОСОБА_2 у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,096 га, яка знаходиться в с. Підгороднє Тернопільського району.

Відомостей про те, що вказана земельна ділянка надається ОСОБА_2 в порядку відведення рішення № 53 від 17 квітня 2003 року не містить.

В 2012 році на замовлення ОСОБА_2 СМП «Артікс» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0959 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи відсутнє рішення органу місцевого самоврядування про надання згоди на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення, погодження та затвердження відповідної документації ОСОБА_2 .

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №927429, виданого 31 липня 2012 року управлінням Держкомзему у Тернопільському районі на підставі рішення сесії Підгороднянської сільської ради № 53 від 17 квітня 2003 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0959 га з кадастровим номером 010012932, яка розташована по АДРЕСА_1 .

21 грудня 2011 року визначено та погоджено межові знаки земельної ділянки в натурі, що стверджується актом. Користування земельною ділянкою ОСОБА_2 розпочав без розроблення та затвердження містобудівної документації.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року у справі № 876/124/15, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії відділу Держземагентства у Тернопільському районі щодо проведення державної реєстрації земельних ділянок, зокрема, земельної ділянки площею 0,0959 га, розташованої по АДРЕСА_1 , з кадастровим номером № :01:001:2932 (власник ОСОБА_2 ). Відділом Держземагентства у Тернопільському районі без встановлення того, чи накладаються земельні ділянки та чи були погоджені межі ділянок, проведено їх державну реєстрацію, чим порушено права ОСОБА_1 , яка набула права власності на земельну ділянку відповідно до державного акта на право власності на землю від 29 грудня 1999 року. У діях Держземагентства у Тернопільському районі Тернопільської області встановлено порушення діючих на час їх вчинення норм земельного законодавства при реєстрації земельних ділянок, адже його обов`язком було перевірити наявність чи відсутність перетинів суміжних земельних ділянок, знаходження в межах земельних ділянок, що реєструються, частини іншої земельної ділянки.

Рішенням державного кадастрового реєстратора № РВ-014 від 27 березня 2014 року відмовлено ОСОБА_1 у внесенні відомостей (змін до них до Державного земельного кадастру) з підстав невідповідності площі земельної ділянки ОСОБА_1 , яка зазначена в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-ТР №010515 від 29 грудня 1999 року, з площею земельної ділянки, яка міститься в Державному земельному кадастрі, а саме: є перетин з іншими земельними ділянками, в тому числі з ділянкою № :01:001:2932.

У 2016 році ДП «Тернопільгеодезцентр» на замовлення позивачки склало технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки ОСОБА_1 . Із пояснювальної записки до технічної документації вбачається, що земельна ділянка фактично має площу 3,0154 га, яка представлена сільськогосподарськими угіддями, що протягом останніх років використовується за призначенням для ведення товарного сільського господарства. Рештою площі 0,3603 га землевласник користуватися для заданих цілей не має можливості, оскільки внаслідок перекриття, відображеного у Публічній кадастровій Карті України, з рядом земельних ділянок, наданих громадянам для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, використовується забудовниками для цих цілей: споруджено капітальні будівлі житлових будинків, а ще влаштовано дорогу на площі 0,1435 га, у тому числі, частина земельної ділянки площею 0,0347 га має перекриття із земельною ділянкою ОСОБА_2 . Окрім цього, трьома забудовниками встановлено капітальну огорожу таким чином, що виходить за межі зареєстрованих за ними земельних ділянок і фактично знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_1 на площі 0,0033 га.

Відповідно до Висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ за результатами проведеної земельно-технічної експертизи № 714/16-22 від 30 березня 2017 року встановлено, що розмір земельної ділянки, розташованої на території Підгороднянської сільської ради, для ведення сільського господарства з кадастровим номером :01:001:0394, якою користується ОСОБА_1 , не відповідає площі земельної ділянки, яка вказана у державному акті на право приватної власності на землю IV-ТР №010515 від 29 грудня 1999 року. Розмір земельної ділянки, розташованої на АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:001:2932, якою користується ОСОБА_2 , відповідає площі земельної ділянки, яка вказана у державному акті на право приватної власності на землю серії ЯМ № 927429 від 31 липня 2012 року, однак зі зміщенням на земельну ділянку ОСОБА_1 . Фактичний порядок користування земельною ділянкою площею № :01:001:0394, яка належить ОСОБА_1 , державному акту на право приватної власності на землю та технічній документації із землеустрою на вказану земельну ділянку за 2008 рік не відповідає. Невідповідність полягає у накладенні земельної ділянки ОСОБА_2 на земельну ділянку ОСОБА_1 , внаслідок чого земельна ділянка ОСОБА_1 зменшена у площі її використання. Фактичний порядок користування земельною ділянкою № :01:001:2932, яка належить ОСОБА_2 , державному акту на право приватної власності на землю та технічній документації із землеустрою на вказану земельну ділянку за 2012 рік відповідає, однак зі зміщенням земельної ділянки на земельну ділянку ОСОБА_1 . Місце накладення земельної ділянки ОСОБА_2 на земельну ділянку ОСОБА_1 відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки існує. Розмір та площа накладення земельної ділянки ОСОБА_2 на земельну ділянку ОСОБА_1 - 192 м? проєктної дороги та 89 м? насипного ґрунту.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Згідно з частиною першої статті 126 ЗК України (в редакції, чинній на момент видачі оспорюваного державного акта на право власності на земельну ділянку) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 362/884/16-ц (провадження № 61-346св19) та від 24 квітня 2019 року у справі № 758/3921/15-ц (провадження № 61-20439св18) зроблено висновок, що «належними відповідачами у справах про визнання недійсними актів про право власності на земельну ділянку є особа, якій видано державний акт про право власності на відповідну земельну ділянку та орган місцевого самоврядування чи орган виконавчої влади, що прийняв рішення про його видачу».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову -обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

У справі, що переглядається, порушуючи питання про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №927429, виданого 31 липня 2012 року на підставі рішення Підгороднянської сільської ради № 53 від 17 квітня 2003 року, недійсним, ОСОБА_1 позовних вимог доПідгороднянської сільської ради не пред`явила, клопотання про залучення її до участі в справі як співвідповідача не заявила, а тому в задоволенні вказаної позовної вимоги слід було відмовити з підстав неналежного складу співвідповідачів. Позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 задоволенню також не підлягає як похідна від вирішення вимоги про визнання державного акта недійсним.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскільки оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2019 Ароку та постанова Тернопільського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

У порядку статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений відповідачем судовий збір у судах апеляційної та касаційної інстанцій у розмірі 4 036 грн.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання державного акта недійсним та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в судах апеляційної та касаційної інстанцій, у розмірі 4 036 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук

М. Ю. Тітов