Справа № 415/5455/20
Провадження № 2/415/511/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області, у складі:

головуючого судді: Луньової Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Рибки Я.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області в особі першого заступника міського голови Шальнєва Андрія Леонідовича, Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020 р. позивач звернулася до суду з позовом до Лисичанської міської ради Луганської області в особі першого заступника міського голови Шальнєва А.Л., Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал», в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови № 192-к від 28.08.2020 р. «Про звільнення ОСОБА_1 » за підписом першого заступника міського голови Шальнєва А.Л.; поновити її на посаді директора Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал»; стягнути з Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» на її користь заробіток за час вимушеного прогулу з 29.08.2020 р. по день ухвалення рішення.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з 01.04.2020 р. займала посаду директора ЛКСП «Лисичанськводоканал» на підставі контракту від 31.03.2020 р. термін дії якого - з 01.04.2020 р. по 31.12.2021 р. 28.08.2020 р. позивач отримала копію розпорядження міського голови № 192-к від 28.08.2020 р. «Про звільнення ОСОБА_1 » за підписом першого заступника міського голови Шальнєва А.Л., відповідно до якого, позивача звільнено із займаної посади на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України (з підстав, передбачених контрактом - за невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом щодо сплати податків та зборів, за невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати). Позивач вважає дане розпорядження незаконним, оскільки, по-перше перший заступник міського голови Шальнєв А.Л. не мав повноважень щодо прийняття рішення про звільнення позивача, оскільки 29.07.2020 р. було опубліковано Указ Президента України № 293/2020 « Про утворення військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області», а тому з 29.07.2020 р. всі повноваження посадових осіб місцевого самоврядування було припинено; більш того, відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування» призначення та звільнення з посад керівників підприємств, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад відноситься до повноважень міських голів, а випадки виконання повноважень міського голови першим заступником не передбачені законодавством. По-друге, позивача звільнено на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України, в трудовій книжці зроблено відповідний запис. Відповідно до п. 5.6. контракту, якщо розірвання контракту здійснюється з підстав не передбачених чинним законодавством, запис в трудові книжці провадиться з посиланням на п. 8 ст. 36 КЗпП України з попередженням відповідної сторони за два тижні, чого відповідачами зроблено не було. По-третє, ЛКСП «Лисичанськводоканал» дійсно має заборгованість зі сплати податків, період накопичення боргів з 2012 року, в січні 2020 р. відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР. Станом на 01.04.2020 р. (початок дії контракту позивача з ЛКСП «Лисичанськводоканал) підприємство мало заборгованість з виплати заробітної плати з листопада 2019 р. на суму більш ніж 10 млн. грн. Позивач вважає, що підстави звільнення є надуманими, оскільки, не дивлячись на критичний стан підприємства, дефіцит коштів майже в 4 млн. грн., позивач належним чином виконувала свої обов`язки. Так, за період роботи позивача на посаді директора було сплачено податків на суму 3651168,46 грн. та проведено перерахунок на суму 5247175,11 грн.; повністю виплачено заробітну плату за грудень 2019 р. - травень 2020 р.

Таким чином, позивач була змушена звернутись до суду з даним позовом, в якому просила поновити своє порушене право та поновити її на посаді директора ЛКСП «Лисичанськводоканал».

Відповідач Військово-цивільна адміністрація міста Лисичанськ Луганської області 01.03.2021 р. надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивача було звільнено на законних підставах, як вбачається з умов контракту самостійною підставою для звільнення та дострокового розірвання контракту з керівником підприємство є допущення податкового боргу та заборгованості по заробітній платі. З період перебування позивача на посаді директора податковий борг виріс. Щодо не попередження позивача про звільнення, то, як зазначає представник відповідача, попередження за два тижні про звільнення не передбачено законодавчими актами, а передбачено лише умовами контракту, а, враховуючи, що розірвання контракту відбулось не з підстав, визначених законодавством, а з підстав, передбачених контрактом, порушення даного строку не є підставою для поновлення на роботі. Крім того, на момент звільнення позивача, міський голова був звільнений, посада секретаря міської ради була вакантною і єдиною посадовою особою залишався перший заступник міського голови ОСОБА_2 та у зв`язку з тим, що контракт з позивачем було укладено міським головою, а не керівником військово-цивільної адміністрації і з огляду на те, що багато питань не врегульовано ЗУ «Про військово-цивільні адміністрації», керівником ВЦА м. Лисичанська було направлено звернення до першого заступника міського голови з проханням про звільнення позивача з посади директора ЛКСП «Лисичанськводоканал».

Відповідач - ЛКСП «Лисичанськводоканал» відзив на позовну заяву не надав, 13.05.2021 р. через канцелярію суду надав заяву про перенесення розгляду справи з метою запобігання розповсюдження поширення короновірусноюї хвороби, яка судом до уваги не береться, оскільки справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

Ухвалою суду від 11.02.2021 р. Військово-цивільну адміністрацію Луганської області залучено співвідповідачем.

Ухвалою суду від 13.04.2021 р. Лисичанську міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області залучено до участі у справі як правонаступника прав та обов`язків Військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с. 11) ОСОБА_1 призначено на посаду директора ЛКСП «Лисичанськводоканал»; 28.08.2020 р. звільнено з підстав, передбачених контрактом, п. 8 ст. 36 КЗпП України.

З копії розпорядження міського голови № 192-к від 28.08.2020 р. «Про звільнення ОСОБА_1 », що розглянувши звернення керівника військово-цивільної адміністрації міста Лисичанська Луганської області від 27.08.2020 р. № 368/01-31, враховуючи лист Головного управління ДПС у Луганській області від 19.08.2020 р. №5332/9/12-32-10-02-11 щодо розірвання контракту з керівником ЛКСП «Лисичанськводоканал» ОСОБА_1 , у зв`язку з невиконанням підприємством зобов`язання перед бюджетом і як наслідок виникнення податкового боргу, що є підставою відповідно до п. 96.4 ст. 96 Податкового кодексу України для розірвання трудового договору (контракту), лист Управління праці та соціального захисту населення від 27.08.2020 р. № 6247 щодо невиплати заробітної плати за червень та липень 2020 р., доповідну записку Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства від 25.08.2020 р. № 78/01-03 щодо порушення умов контракту з боку директора ЛКСП «Лисичанськводоканал» ОСОБА_1 перший заступник міського голови Шальнєв А.Л. зобов`язав звільнити ОСОБА_1 з посади директора ЛКСП «Лисичанськводоканал», 28.08.2020 р. з підстав, передбачених контрактом (за невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом щодо сплати податків та зборів, за невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати, підпункт 2.2.8 пункт 2.2 розділу 2, підпункт 4.3.2 розділу 4, підпункт 5.4.4. пункт 5.4. розділу 5 контракту), п. 8 ст. 36 КЗпП України та достроково розірвати контракт з керівником комунального підприємства, що перебуває у комунальній власності Лисичанської міської ради від 31.03.2020 р., укладеного з ОСОБА_1 .

З копії довідки № 03/779 від 28.08.2020 р. середньогодинний заробіток ОСОБА_1 складає 185,87 грн., середньоденний заробіток 1486,96 грн., середньомісячний заробіток 31226,16 грн.

З розпорядження міського голови від 21.09.2020 р. № 223-к «Про припинення повноважень ОСОБА_2 (а.с.58) у зв`язку з утворенням військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ від 27.07.2020 р. № 293/2020 «Про утворення військово-цивільної адміністрації», припиненням повноважень Лисичанської міської ради, її виконавчих органів та посадових осіб місцевого самоврядування, відповідно до ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про військово-цивільну адміністрацію», керуючись п. 5 ст. 36 КЗпП України, ОСОБА_2 припинив повноваження та звільнився з посади першого заступника міського голови Лисичанської міської ради з 22.09.2020 р. в порядку переведення до управління адміністративних послуг ВЦА м. Лисичанськ. Розпорядження підписано першим заступником міського голови Шальнєвим А.Л.

З відповіді Управління з питань праці ГУ Держпраці в Луганській області від 30.09.2020 р. на звернення ОСОБА_1 (а.с. 63) вбачається, що Управлінням 21.09.2020 р. під час інспекційного відвідування Лисичанської міської ради встановлено порушення частини 3 ст. 21 КЗпП України.

З листа ГУ ДПС у Луганській області від 19.08.2020 р., адресованого ВЦА м. Лисичанська (а.с. 91), що за даними інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС «Податковий блок» станом на 17.08.2020 р. за ЛКСП «Лисичанськводоканал» обліковується податковий борг у загальній сумі 87028,6 тис. грн.; за період з 03.04.2020 р. по 17.08.2020 р. абсолютний приріст заборгованості по підприємству склав 2392,8 тис.грн. З огляду на зазначене, ГУ ДПС у Луганській області звертається до керівника ВЦА м. Лисичанськ Луганської області з проханням розглянути питання щодо розірвання трудового договору з керівником ЛКСП «Лисичанськводоканал» ОСОБА_1 .

З листа УПСЗН Лисичанської міської ради від 27.08.20 р., адресованого керівнику ВЦА м. Лисичанськ Луганської області (а.с.92), за статистичними даними станом на 01.07.2020 р. заборгованість із заробітної плати на ЛКСП «Лисичанськводоканал» складала 5850,9 тис. грн., за оперативними даними щотижневого моніторингу станом на 25.08.2020 р. - 911,5 тис. грн. (заборгованість за липень 2019 р. - лютий 2020 р., квітень-травень 2020 р. (квітень 2020 р. 478,2 тис. грн., травень 2020 р. 3,9 тис. грн.).

З доповідної записки начальника Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства від 25.08.2020 р., адресованої керівнику ВЦА м. Лисичанськ Луганської області (а.с. 93), що не зважаючи на неодноразові звернення та нагадування щодо необхідності надання управлінню інформації про заборгованість по податковим платежам і зборам, розрахунків по заробітній платі і енергоносіям, про рух грошових коштів ЛКСП «Лисичанськводоканал» не надає інформацію про діяльність підприємства по зазначеним питанням. Через відсутність діалогу з директором ЛКСП «Лисичанськводоканал», задля отримання відповідної інформації виданої управлінням від 18.08.20 р., але станом на 25.08.2020 р. ЛСКП «Лисичанськводоканал» так і не надані зазначені відомості. Такі дії директора ЛСКП «Лисичанськводоканал» є підтвердженням порушення умов контракту. Враховуючи, що директором ЛСКП «Лисичанськводоканал» ОСОБА_1 допущено грубе порушення законодавства чи обов`язків, передбачених її контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесено збитки) та підприємством не виконані зобов`язання перед бюджетом щодо сплати податків, на підставі п. 5.4.3 та 5.4.4. контракту, укладеного з ОСОБА_1 як з керівником комунального підприємства, запропоновано розглянути питання про дострокове розірвання контракту.

Із звернення керівника ВЦА м. Лисичанськ Луганської області до першого заступника міського голови м. Лисичанська від 27.08.2020 р. (а.с.94) встановлено, що керівник ВЦА м. Лисичанськ Луганської області звернувся до першого заступника міського голови м. Лисичанськ Шальнєва А.Л. з проханням звільнити керівника ЛСКП «Лисичанськводоканал» ОСОБА_1 у найкоротші строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з принципу змагальності цивільного судочинства, обов`язок доведеності обставин, на які посилається сторона як на підставу пред`явлених позовних вимог, покладаються саме на цю сторону (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Суд в свою чергу розглядає позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

Оцінивши зібрані у справі докази як в цілому, так і кожний окремо, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю.

Частиною 2 статті 2 КЗпП України, передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладання договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організації незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно зі ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права та обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, у тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Відповідно до контракту з керівником підприємства, що перебуває у комунальній власності Лисичанської міської ради від 31.03.2020 р. (далі- контракт), Лисичанський міський голова ОСОБА_3 , що діє на підставі ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», з однієї сторони, і ОСОБА_1 з іншої сторони, уклали контракт про наступне: ОСОБА_1 призначається на посаду директора ЛКСП «Лисичанськводоканал» на термін з 01.04.2020 р. по 31.12.2021 р.

Відповідно до розділу 4 Контракту, у разі невиконання або неналежного виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність згідно з цим контрактом і чинним законодавством; керівник несе відповідальність за неякісне виконання обов`язків, покладених на керівника контрактом та статутом підприємства; несвоєчасну виплату заробітної плати; невжиття заходів щодо схоронності основних фондів підприємства, нераціональне використання усіх грошових коштів, що надходять на підприємство; невжиття заходів щодо створення на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативних актів і недотримання прав працівників, гарантованих законодавством про охорону праці.

Відповідно до п. 5.2 Контракту, цей контракт припиняється: а) після закінчення терміну дії; б) за угодою сторін; в) з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Згідно п. 5.4. Контракту, керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваним за ініціативою Міського голови до закінчення терміну його дії: 5.4.4. у разі невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіків погашення заборгованості із заробітної плати.

Відповідно до п.5.6 Контракту, якщо розірвання Контракту здійснюється з підстав, не передбачених чинним законодавством, запис в трудовій книжці здійснюється з підстав, не передбачених чинним законодавством, запис у трудовій книжці провадиться з посиланням на п.8 ст. 36 КЗпП України з попередженням відповідної сторони за два тижні.

Порядок укладання контрактів з працівниками незалежно від форми власності, виду діяльності та галузевої належності підприємства, установи визначається Положенням про порядок укладання контрактів під час прийняття (наймання) на роботу працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170.

Відповідно до розділу IV Положення про порядок укладання контрактів під час прийняття (наймання) на роботу працівників, в разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 Кодексу законів про працю України, з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом. У разі невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань, передбачених у контракті, його може бути достроково розірвано з попередженням відповідної сторони за два тижні.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.12.1992 р. вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Оскільки на працівників, з якими укладено контракт, поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому договору, за винятком, встановленим для цієї форми трудового договору, їх трудовий договір може бути припинено й з інших підстав, передбачених законодавством (статті 36, 39-41 КЗпП).

Відповідачами не надано суду доказів на підтвердження того, що позивач була попереджена про розірвання котнракту за два тижні, враховуючи, що її звільнено за п. 8 ст. 36 КЗпП України, а саме на підставі п.п. 5.4.4 контракту.

Указом Президента України від 19.02.2021 р. «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганській області» № 62/2021 реорганізовано військово-цивільну адміністрацію міста Лисичанськ Луганської області та створено Лисичанську міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області.

Статтею 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» від 03.02.2015 р. №141-VIII (далі Закон України №141-VIII) встановлено, що для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених Законом, у районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження міських рад та інші повноваження, визначені цим Законом.

Нормами ч. 2 ст. 1 зазначеного закону передбачено, що військово-цивільні адміністрації є юридичними особами публічного права і наділяються цим та іншими законами повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів набувають прав та обов`язків з дня внесення запису про їх державну реєстрацію як юридичних осіб до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 3 Закону України №141-VIII, у день набрання чинності актом Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації міста припиняються згідно із цим Законом повноваження міської ради, її виконавчого апарату, посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах.

Повноваження військово-цивільних адміністрацій міста починаються у день набрання чинності актом Президента України про їх утворення і припиняються у день відкриття першої сесії новообраної відповідної ради.

Повноваження військово-цивільних адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Таким чином, суд вважає підписання розпорядження про звільнення директора ЛКСП «Лисичанськводоканал» таким, що винесено поза межами повноважень заступника міського голови Лисичанської міської ради.

Крім того, аналіз даних щодо наявної заборгованості очолюваного ОСОБА_1 підприємства дає підстави вважати, що борги з податків та зборів та заборгованість з заробітної плати існували на час укладення контракту з ОСОБА_1 . Враховуючи навіть нетривалий час знаходження ОСОБА_1 на посаді директора підприємства, динаміка сплати боргів з податків та зборів, заробітної плати була позитивною.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оцінивши зібрані докази на підставі як в цілому, так і кожний окремо, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що розпорядження про звільнення ОСОБА_1 винесено з порушенням процедури, передбаченої контрактом та законодавством про працю України, а тому є незаконним та підлягає скасуванню.

Оскільки судом встановлено, що звільнення ОСОБА_1 було здійснено з порушенням порядку установленого законом, вона має бути поновлена на попередній роботі, а саме на посаді директора ЛКСП «Лисичанськводоканал», у зв`язку з чим суд доходить переконливого висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, згідно ч. 7 ст. 235 КЗпП рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Аналогічне положення міститься й у п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Отже, з урахуванням положень ч. 7 ст. 235 КЗпП та п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді директора ЛКСП «Лисичанськводоканал».

Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 була звільнена з посади директора ЛКСП «Лисичанськводоканал» з порушенням встановленого законом та контрактом порядку, суд вважає, що позивачу має бути виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У п. 21 Постанова Пленуму ВСУ № 9 роз`яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці» за правилами, передбаченими «Порядком обчислення середньої заробітної плати», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі Порядок).

Відповідно до п. 5 розд. ІV «Порядок розрахунку виплат у всіх випадках збереження заробітної плати» Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів у розрахунковому періоді.

Відповідно до пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин.

З наданої довідки № 03/779 від 28.08.2020 р. середньогодинний заробіток ОСОБА_1 складає 185,87 грн., середньоденний заробіток 1486,96 грн., середньомісячний заробіток 31226,16 грн.

Оскільки, позивач була звільнена 29.08.2020 р., період вимушеного прогулу з 30.08.2020 р. (наступний за днем звільнення день) по 13.05.2021 року (день ухвалення рішення) включно становить 176 днів, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, що складає 261 704,96 грн. (176 днів х 1486,96 грн.), з відрахуванням податків й інших обов`язкових платежів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином,з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 12,13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області в особі першого заступника міського голови Шальнєва Андрія Леонідовича, Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови № 192-к від 28.08.2020 р. «Про звільнення ОСОБА_1 » за підписом першого заступника міського голови Шальнєва Андрія Леонідовича.

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал».

Стягнути з Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.08.2020 р. по 13.05.2021 р. у розмірі 261704 (двісті шістдесят одна тисяча сімсот чотири) грн. 96 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на ОСОБА_1 , на посаді директора Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал».

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.

Стягнути з Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал».

на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24.05.2021 р.

Суддя: Д.Ю. Луньова