Справа № 451/350/21
Провадження № 2/451/531/21
РІШЕННЯ

іменем України

(повне)

31 травня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді - Патинок О.П.

за участю секретаря судового засідання - Табен Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання їх такими, що втратили право на проживання та зняття з реєстрації,-

в с т а н о в и в :

16.03.2021 р. представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до Радехівського районного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання осіб такими, що втратили право на проживання та зняття з реєстрації.

В обґрунтування позовної заяви покликається на те, що 07.08.2020 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено Договір купівлі-продажу будинку, який посвідчений Приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за номером №1131. Згідно Договору купівлі-продажу будинку ОСОБА_5 як продавець продав, а ОСОБА_6 як покупець купила житловий будинок АДРЕСА_1 . Будинок зареєстрований на праві приватної власності з 07.08.2020 р. за ОСОБА_1 . 07.08.2020 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було також укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 2500 га в с. Оглядів по АДРЕСА_1 , вказана земельна ділянка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 з 07.08.2020 р. Позивач в житловому будинку АДРЕСА_1 не зареєстрована, натомість зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачі вибули з місця своєї реєстрації ще задовго до дати укладення Договору купівлі-продажу. Відповідачі добровільно знятися із місця реєстрації не бажають, тим самим створюють Позивачу, як власнику житлового будинку перешкоди в користуванні своїм право власності. Відповідачі ніколи не були і в даний час не є власниками спірного житлового будинку, дозвіл на реєстрацію їх місця проживання надав попередній власник житлового будинку ОСОБА_5 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є членами сім`ї позивача, зважаючи на те, що Позивач утримувати та забезпечувати відповідачів житлом або місцем реєстрації не зобов`язана, і відповідачі не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. Від часу укладення договору купівлі-продажу відповідачі жодного разу до будинку не з`являлися і не вимагали доступу до нього.

28.04.2021 р. від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про уточнення (зміну) позову, де зазначає, що згідно листа Радехівської міської ради Львівської області від 27.04.2021 р. № 689 правильними даними Відповідача 2 є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому надалі слід правильно вважати Відповідача 2 ОСОБА_3 .

З урахуванням уточненої позовної заяви просить суд, усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком шляхом позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 права користування житлом у житловому будинку, який розташований по АДРЕСА_1 . Зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації місця проживання в с. Оглядів Радехівського району Львівської області. Зняти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстрації місця проживання в с. Оглядів Радехівського району Львівської області. Судові витрати покласти на сторону відповідача.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.03.2021 року справу номер 451/350/21 розподілено судді Патинок О.П.

08.04.2021 р. з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів.

09.04.2021 р. ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.04.2021 р. прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог та відкладено судове засідання у справі за позовом до 14.05.2021 р. 12 год 30 хв. у зв`язку із клопотанням представника позивача та неявкою відповідачів.

14.05.2021 р. в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та дав аналогічні пояснення тим, які викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні 14.05.2021 р. показала, що являється невісткою відповідачки ОСОБА_2 , яка за адресою: АДРЕСА_1 не проживала і не проживає; ОСОБА_2 була у спірному будинку лише зареєстрована.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні 14.05.2021 р. суду показав, що є колишнім власником домоволодіння по АДРЕСА_1 . З відповідачами він пов`язаний родинними відносинами, проте вони у спірному житловому будинку не проживають, лише були зареєстровані за їхнім проханням.

31.05.2021 р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Судові витрати просить залишити на стороні позивача

Від відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує (а.с.27-32).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які призначались на 28.04.2021 р., 14.05.2021 р., 31.05.2021 р. не з`явилася, про час та дату судового засідання була повідомлена, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу - ОСОБА_2 , та Трекінгу Укрпошти.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Заслухавши пояснення представника позивача ( судове засідання від 14.05.2021 року), допитавши свідків ( судове засідання від 14.05.2021 року), дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 07.08.2021 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , даний договір посвідчений приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області Комарницькою Н.І., за №1131 (а.с.10).

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.08.2020 р. житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 (а.с.11).

07.08.2021 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,2500 га по АДРЕСА_1 , даний договір посвідчений приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області Комарницькою Н.І., за №1132 (а.с.12).

Як видно із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.08.2020 р. земельна ділянка для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,25 га, кадастровий №:01:002:0092 по АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно до Довідки, яка видана Радехівською міською радою Львівської області за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані, проте не проживають ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.36).

Таким чином, спірні правовідносини між позивачем, як власником житла з відповідачами, які зареєстровані у житловому будинку в АДРЕСА_1 , щодо втрати останніми права користування житловим приміщенням регулюються нормами права, які містяться в Цивільному кодексі України (далі ЦК України).

Відповідно до приписів ч. 1, 2, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно змісту ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Саме власник відповідно до приписів ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Вирішуючи питання про те, які норми матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить з того, що спір виник щодо права користування майном, яке перебуває у приватній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми ЦК України.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статтей 383, 391, 405 ЦК України та статтей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Разом з тим, вирішуючи спір встановивши, що відповідачі у спірному будинку не проживають, у тому числі на момент набуття права власності позивачем на будинок 07.08.2020 р., у даному будинку як члени сім`ї позивача не проживали, до вказаних правовідносин слід застосувати ст. ст. 383 та 391 ЦК України.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.

Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд за клопотанням представника позивача залишає судові витрати на стороні позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання осіб такими, що втратили право на проживання та зняття з реєстрації задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що вставили право на користування житлом у житловому будинку, який розташований по АДРЕСА_1 .

Зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації місця проживання в с. Оглядів Радехівського району Львівської області.

Зняти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстрації місця проживання в с. Оглядів Радехівського району Львівської області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач 1 : ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач 2: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Дата складення судового рішення 31.05.2021 р.

Головуючий суддяО. П. Патинок