Провадження № 6/161/134/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2021 Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі - Фурман Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву Концерну «Військторгсервіс» про зміну способу та порядку виконання судового рішення в цивільній справі за позовом Концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер Інвест Компані», товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер Інвест Груп» про витребування нежитлового приміщення із чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.05.2018 року в цивільній справі № 161/17928/17 вищевказану позовну заяву Концерну «Військторгсервіс» було задоволено в повному обсязі; із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 витребувано та повернуто до державної власності в особі Міністерства оборони України у господарське відання Концерну «Військторгсервіс» нежитлове приміщення площею 503,5 кв.м., яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнуто із відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 18.12.2018 року зазначене вище судове рішення суду першої інстанції від 03.05.2018 року було залишено без змін та на його виконання було видано виконавчий документ, який наразі перебуває на примусовому виконанні Другого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

12.01.2021 року Концерн «Військторгсервіс» Міністерства оборони України в особі т.в.о. генерального директора В. Козонака звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення в цивільній справі № 161/17928/17. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що 02.11.2020 року державним виконавцем Другого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в ході виконання даного судового рішення було видано вимогу відповідно до якої, зобов`язано боржника ОСОБА_1 та стягувача Концерн «Військторгсервіс» 10.11.2020 на 10.00 год. прибути за адресою: м. Луцьк, вул. Івана Огієнка, 20, для проведення виконавчих дій. У ході проведення виконавчої дії було встановлено, що приміщення загальною площею 503.5 м, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , передано в суборенду частинами декільком підприємцям та організаціям, які в свою чергу залишати приміщення відмовились, мотивуючи це тим, що орендують зазначені приміщення відповідно чинного договору оренди. Крім того, державним виконавцем встановлено, що зазначені приміщення були повторно передані ТзОВ «Інтер Інвест Компані» фізичній особі ОСОБА_2 та іншим підприємцям в суборенду, що в свою чергу не дало можливість державному виконавцю виконати рішення суду. Фізична особа ОСОБА_2 надав представникам Концерну та державному видавцю копію договору суборенди від 01.05.2018 року укладеного між ним та ТзОВ «Інтер Інвест Груп», у якому зазначено, що майно перебуває у оплатному користуванні орендаря на підставі договору від 01.04.2012 року укладеного між ТзОВ «Інтер Інвест Груп» та ТзОВ «Інтер Інвест Компані». Разом з тим, дія зазначеного договору закінчилася 30.10.2018 року, однак фізична особа ОСОБА_2 продовжує використовувати зазначене майно. Інші підприємці та організації відмовилися надати будь-які документи на підставі яких останні орендують приміщення. Зазначені вище обставини дають підстави стверджувати про те, що на даний час ТзОВ «Інтер Інвест Груп» продовжує й надалі незаконно передавати в суборенду майно, яке належить державі, що в результаті призводить до фактичного невиконання рішення суду. Враховуючи наведене, просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.05.2018 року по справі №161/17928/17, шляхом витребування з чужого незаконного володіння будь-яких осіб та повернення до державної власності в особі Міністерства оборони України у господарське відання Концерну «Військторгсервіс» нежитлового приміщення загальною площею 503,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку судового засідання заявником було подано до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Від боржника до початку судового засідання також надійшло клопотання з проханням розгляд справи відкласти та надати йому можливість ознайомитися з матеріалами провадження.

Державний виконавець Другого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомиі, будь-яких заяв чи клопотань до початку судового розгляду не подавав.

Враховуючи обсяг доказів, які містяться в матеріалах справи, суд вважає за можливе повести судовий розгляд без учасників судового провадження, тим самим відмовивши заявнику в задоволенні його клопотання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Правила цієї статті повністю кореспондуються зі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», яка зазначає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Під встановленням або зміною способу чи порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим судом.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб, наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Водночас, суд, змінюючи або встановлюючи порядок чи спосіб виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Разом з тим, зміна способу та порядку виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.05.2018 року в цивільній справі № 161/17928/17, про який просить Концерн «Військторгсервіс» у своїй заяві, фактично призведе до зміни змісту резолютивної частини судового рішення, а відтак й до зміни способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.

Так, у разі задоволення заяви Концерну «Військторгсервіс» про зміну способу та порядку виконання судового рішення шляхом витребування з чужого незаконного володіння будь-яких осіб та повернення до державної власності в особі Міністерства оборони України у господарське відання Концерну «Військторгсервіс» нежитлового приміщення загальною площею 503,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично будуть порушені права суборендарів вказаного приміщення, які не були учасниками судового провадження при розгляді цивільної справи № 161/17928/17.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви Концерну «Військторгсервіс» про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Керуючись, ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 81, 258-259, 435 України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви Концерну «Військторгсервіс» про зміну способу та порядку виконання судового рішення в цивільній справі за позовом Концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер Інвест Компані», товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер Інвест Груп» про витребування нежитлового приміщення із чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала у повному обсязі складена 22 січня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук