Справа № 243/9601/20
Провадження № 2/243/310/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 січня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Жигаліна Р.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі №3 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, яка обґрунтована тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.08.2000 року, який рішенням Слов`янського міськрайонного суду 19.02.2011 року було розірвано. В зареєстрованому шлюбі народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу відповідач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 27.10.2014 року по справі № 243/5126/14 на користь відповідача, починаючи з 114.10.2014 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх доходів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття дитини.

З 2015 року позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , він вказаного шлюбу у них народилися двоє дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дружина позивача ОСОБА_4 на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною та отримує одноразову щомісячну допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 гривень. Також позивач надає допомогу своєї матері, ОСОБА_7 , яка є пенсіонеркою та не працює.

Аліменти позивач сплачує своєчасно та в повному обсязі, в середньому приблизно 3105,00 гривень в місяць. Вважає, що стягнення з позивача аліментів у розмірі 1/6 частки від його доходів не буде суперечити інтересам дитини, адже ця сума досить значна, і при цьому він матиме можливість забезпечувати на належному рівні всіх трьох своїх членів родини, дітей та дружину.

На підставі викладеного позивач просить суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідача, визначений рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 27 жовтня 2004 року, на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_8 до судового засідання не з`явилися, про час, місце та дату проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 . Та її представник адвокат Поляцько О.Ю. про час, місце та дату судового засідання повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

06 листопада 2020 року по даній справі ухвалою суду було відкрито провадження та на підставі ст.274 ЦПК України призначено до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Як передбачено ч.ч.4 та 5 ст.277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Відповідачем не було надано клопотання про ініціювання переходу до розгляду справи за правилами загального провадження, отже суд вирішує вирішити справу за наявними матеріалами в справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народилася дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17.06.2004 року, виданого Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.6).

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.10.2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.10.2004 року до повноліття дитини (а.с.5).

Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.08.2020 року, виданого Слов`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області народився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 12.06.2020 року виданий Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), народився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.8).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання №22-15/1-952 від 01.08.2018 року за відомостями відділу ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.08.2018 року по теперішній час зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання №22-15/1-946 від 23.06.2020 року за відомостями відділу ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 23.06.2020 року по теперішній час зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 є пенсіонером за інвалідністю ІІІ групи довічно (а.с.14).

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 від 18.09.2020 року, сума заробітної плати за період з серпня 2019 року по серпень 2020 року складає 186 089,00 гривень, в них сплачених аліментів 37 261,27 гривень (а.с.21).;

Відповідно до довідок про доходи ОСОБА_4 : від 09.09.2020 року, сума щомісячної одноразової допомоги при народженні 1-єї дитини за період з листопада 2017 року по грудень 2018 року складає 12040,00 гривень (а.с.13); від 09.09.2020 року сума щомісячної одноразової допомоги при народженні 1-єї дитини за період січня 2019 року по грудень 2019 року складає 10320,00 гривень (а.с.13 зворот); від 09.09.2020 року сума щомісячної одноразової допомоги при народженні 1-єї дитини за період січня 2020 року по вересень 2020 року складає 7740,00 гривень (а.с.14).

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за

позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що окрім однієї дитини від першого шлюбу, на його утриманні перебувають ще двоє дітей від другого шлюбу, дружина, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за маленькою дитиною, а також мати-пенсіонерка, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину,

несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного i соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дитини, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Позивачем до суду не було надано доказів його матеріального забезпечення, а саме довідки про доходи або іншого документа, який підтверджує його матеріальний стан, тому суд приходить до висновку, що зменшення розміру аліментів до 1/5 частини заробітку (доходу) позивача (по кожному рішенню) буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку обох дітей.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, з урахуванням зміни сімейного та матеріального стану позивача, при цьому враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи інтереси дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зменшення встановленого рішеннями Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.10.2014 року розміру аліментів з ј частини усіх видів заробітку позивача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини ОСОБА_3 - на 1/5 частину заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного та керуючись ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. 4, 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2014 року (справа № 243/5126/14) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття - на 1/5 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист, виданий Слов`янським міськрайонним судом Донецької області по цивільній справі № 243/5126/14 на виконання рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2014 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст заочного рішення виготовлено 20 січня 2021 року.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький