Справа № 758/8601/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Жванко О.Є., представника стягувача - адвоката Краснова І.В., представника приватного виконавця - адвоката Кучеренко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, -

УСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду м. Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, у якому приватний виконавець просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у виїзді за межі України.

В обгрунтування своїх вимог приватний виконавець посилається на те, що на його виконанні перебувають виконавчі листи № 758/8601/13 від 06.12.2019 року, видані Подільським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 612 462,77 гривень заборгованості за кредитним договором та витрат у розмірі 80 000 гривень, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Оскільки боржник ухиляється від виконання рішення, а всі інші заходи, вжиті приватним виконавцем, не призвели до стягнення заборгованості, приватний виконавець просить обмежити боржника ОСОБА_1 у виїзді за межі України, у зв`язку з необхідністю виконання судового рішення.

Згідно з вимогами ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою приватного виконавця від 20.05.2020 року відкрито виконавче провадження № 62135427 щодо примусового виконання виконавчого листа № 758/9601/13 від 06.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором та виконавчого листа № 758/9601/13 від 06.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 80 000 гривень витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

20.05.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми звернення стягнення.

Приватним виконавцем неодноразово здійснювалися виклики боржника, що підтверджується відповідними повідомленнями.

Проведеними заходами встановлено, що за боржником ОСОБА_1 відсутні зареєстровані транспортні засоби.

Листом Державної прикордонної служби України від 04.06.2020 року № С-4137/20 надано відповідь, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетинала кордон України 02.03.2020 року (виїзд) та 04.03.2020 року (в`їзд).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі «Кайсин проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі «Бурдов проти Росії» Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя.

Згідно зі статтею 1 «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 4 ст. 18 вказаного Закону вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши надані належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що приватний виконавець вживає всіх можливих заходів для виконання рішення, однак, боржник ухиляється від його виконання.

Зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18, 81, 249, 263-265, 268, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - задовольнити;

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) без вилучення паспортного документа до виконання боржником виконавчих документів по справі № 758/8601/13 від 06.12.2019 року, виданих Подільським районним судом м. Києва;

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення;

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Гребенюк