П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 223/240/20

Номер провадження 22-ц/804/242/21

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Пономарьової О.М., Попової С.А.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2020 року, у складі судді Дочинець С.І.,

у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зміну порядку та способу стягнення аліментів,

В с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

24 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. , в якому просив змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 23 березня 2007 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі - 1109,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 23 березня 2007 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Стягнення аліментів здійснювалось із заробітної плати позивача, який мав постійне місце роботи і дохід. З червня 2019 року утримання аліментів припинилось, оскільки на даний час позивач не має постійного місця роботи, не отримує заробітної плати або інших доходів. Згідно з розрахунком державного виконавця, проведеного виходячи із середнього заробітку працівника у м.Вугледар, розмір заборгованості позивача по сплаті аліментів за період з 01 вересня 2019 року по 01 березня 2020 року складає 18221,00 грн. Вказує, що позивач ОСОБА_1 з 22 липня 2019 року до 22 липня 2020 року знаходився у Республіці Польща, де не отримував дозволу на постійну роботу, тому його доходи носять тимчасовий та непостійний характер. Вважає, що починаючи з червня 2019 року у позивача, як платника аліментів, змінилося матеріальне становище, а подальше нарахування аліментів у частці від щомісячного доходу, при його відсутності, призведе до наростання заборгованості по аліментам. Позивач не відмовляється від свого обов`язку з належного утримання дитини, але при існуючому матеріальному становищі позивачу складно утримувати і дитину, і себе. Окрім того, позивач має надавати допомогу своєму батькові, який має онкологічне захворювання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2. про зміну порядку та способу стягнення аліментів відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з часу ухвалення 23 березня 2007 року Вугледарським міським судом Донецької області рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), не змінились сімейний стан, стан здоров`я, життєві обставин та/або матеріальне становище позивача, які б могли слугувати підставою для зміни порядку та способу стягнення аліментів на утримання дитини.

Суд також виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що його батько ОСОБА_6 є непрацездатною особою, перебуває на утриманні позивача та потребує від останнього матеріальної допомоги, оскільки перебування ОСОБА_6 на обліку у лікаря-онколога та потреба у подальшому лікуванні не свідчать про непрацездатність останнього та відсутність у нього можливості отримувати власний дохід.

Суд виходив з того, що ОСОБА_1 є працездатною особою, не має порушень здоров`я та інших утриманців, окрім неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має можливість працевлаштуватись та отримувати регулярний дохід, та прийшов до висновку, що відсутність у останнього на даний час постійного місця роботи не може слугувати підставою для зміни порядку та способу стягнення аліментів на утримання дитини.

Суд також виходив з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, обов`язок утримувати дитину покладено на обох батьків, з метою забезпечення прав дитини та приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

19 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, змінив спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 23 березня 2007 року з нього на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 1109 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 30 листопада 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та залишено її без руху.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 січня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2020 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 13 січня 2021 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2. про зміну порядку та способу стягнення аліментів призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що він не відмовляється від свого обов`язку по належному утриманню дитини, але з червня 2019 року у нього змінилось матеріальне становище, відсутній щомісячний дохід, виникла необхідність утримувати хворого батька.

Вказує, що відсутня імперативна заборона змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, тому стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 1109 грн щомісячно ґрунтуються на положеннях СК України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища.

Відзив на апеляційну скаргу

На виконання статті 360 ЦПК України відповідачкою ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду без змін. Вказує, що позивач є працездатною особою, доказів скрутного матеріального становища, зміни сімейного або незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали сплату ним аліментів або були б підставою для зменшення розміру аліментів або зміни способу їх стягнення, не надав. Також зазначає, що позивач не є особою з інвалідністю або пенсіонером. Батьки позивача отримують пенсію, батько також отримує виплату регресу. Позивач, як батько, не дає дитині можливості для розвитку та поліпшення житлових умов.

Процедура розгляду справи апеляційним судом

Враховуючи положення частини 13 статті 7, частини 4 статті 274, частини 1 статті 368 ЦПК України, розгляд даної справи в силу частин 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31 липня 2006 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: мати ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови старшого державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23 серпня 2013 року, по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-574, виданого 23 березня 2007 року Вугледарським міським судом Донецької області, про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2007 року і до повноліття дитини, звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постановлено проводити щомісячне утримання із заробітної плати, пенсії, стипендії, що належить до виплати боржнику, після відрахування податків, у розмірі 50% до погашення заборгованості, яка станом на 23 серпня 2013 року складала 25805,37 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №17.24-23 від 11.06.2020 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01 червня 2020 року становить 20884,00 гривень.

Згідно паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 у період з 22 липня 2019 року по 06 березня 2020 року перебував на території Республіки Польща.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за Формою ОК-5, ОСОБА_1 з липня 2019 року не отримує доходу.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23 жовтня 1984 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_6 , з яким позивач спільно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний-Вугледар» №4 від 13 березня 2020 року.

Відповідно до довідки від 11 березня 2020 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Лікувально-профілактична установа Центральна міська лікарня Вугледарської міської ради», батько позивача ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря-онколога з приводу захворювання прямої кишки та потребує подальшого лікування.

2. Мотивувальна частина

Позиція Донецького апеляційного суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Донецький апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам закону відповідає.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліттята знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх заміняють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом».

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів.

До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд, виклав правову позицію в постанові від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18.

Одержувачем аліментів в даній справі є ОСОБА_2 , яка відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 , виданого 06 листопада 2020 року Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, змінила прізвище на « ОСОБА_2 » та 27 листопада 2020 року їй видано паспорт громадянина України (а.с.77, 78).

ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, вказав як підставу для зміну порядку та способу стягнення аліментів зміну його майнового становища, а саме: відсутність постійного щомісячного доходу, а також необхідність надавати утримання батькові, який має онкологічне захворювання. Розмір аліментів в твердій грошовій сумі 1109,00 грн позивач визначив виходячи з прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що були належним чином оцінені, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не доведено погіршення його майнового стану, оскільки позивач має можливість працювати та отримувати регулярний дохід.

Отже, враховуючи, що Сімейний кодекс України вказує на можливість зміни способу стягнення аліментів лише на вимогу одержувача аліментів, а ОСОБА_2 заперечує проти зміни способу стягнення аліментів, встановлених рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 23 березня 2007 року, колегія суддів суду апеляційної інстанції прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволенню, а рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2020 року - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 25 січня 2021 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

О.М.Пономарьова

С.А.Попова