Номер провадження: 22-з/813/263/20
Номер справи місцевого суду: 521/5312/18
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
21.01.2021 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді Князюка О.В.,
суддів Заїкін А.П., Таварткіладзе О.М.
з участю секретаря Бикової К.А.,
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, було задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду, 28 травня 2019 року представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» - Кузьменковим Максимом Миколайовичем було подано апеляційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року, відповідно до якої відповідач просив рішення суду першої інстанції - скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31.07.2020 року апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» Кузьменкова Максима Миколайовича задоволено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року скасовано, та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

07 серпня 2020 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» - Кузьменков Максим Миколайович подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення стосовно вирішення питання про розподіл судового збору, стягнувши з ОСОБА_3 1057 грн. 20 коп. за подання апеляційної скарги на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року.

02 грудня 2020 року адвокатом Рева Дмитром Сергійовичем, що діє в інтересах ОСОБА_1 було подано заперечення на заяву представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» - Кузьменков Максим Миколайович про ухвалення додаткового рішення стосовно вирішення питання про розподіл судового збору, згідно якого просить відмовити у вищевказаній заяві.

02 грудня 2020 року адвокат Рева Дмитро Сергійович, що діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та просить розглянути по суті позовну вимогу ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення 34051,83 гривень в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди на підставі ст. 1194 ЦП України.

Сторони до судового засідання не з`явились, про розгляд справи на 03 грудня 2020 року були сповіщені належним чином.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли заяви про відкладення розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяв з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частин третьої, четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, було задоволено частково, постановлено:

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 33 051,83 гривень;

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу, в розмірі 4000грн;

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору, в сумі 596, 48 грн.;

в задоволенні інших позовних вимог, відмовити.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31.07.2020 року апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» Кузьменкова Максима Миколайовича задоволено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року скасовано, та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи судом першої інстанції представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог.

На підставі вказаного, позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», на її користь суму страхового відшкодування, у розмірі 34051,83 гривень, а у випадку відмови у задоволенні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування, стягнути з ОСОБА_2 34 051,83 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, на підставі ст. 1194 ЦК України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час скоєння ДТП була застрахована, відповідно до полісу № АК/ 1944532, строк дії з 24.10.2016 р. по 23.09.2018 р. в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС».

У відповідності до складеного розрахунку страхового відшкодування по справі №ГО-9197/ОД, від 18.12.2017 року, ліміт відповідальності на дату події, згідно страхового полісу, складає - 100000 грн., вартість відновлювального ремонту визначається на підставі звіту експерта, та, з урахуванням Кз, становить 11290,01грн., франшиза -1000грн. З урахуванням вказаного, встановлено до виплати розмір страхового відшкодування 10290,01грн.(а.с.59).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому потерпілий реалізує право на отримання відшкодування шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Саме такі висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 04 липня 2018 року.

Враховуючи те, що страхувальник відповідальний за деліктне зобов`язання перед позивачем в межах 100 000 грн. страхового відшкодування за виключенням франшизи у розмірі 1000 грн., відшкодував матеріальну шкоду позивачу в розмірі 10290,01 грн., що не перевищує розміру страхових виплат, підстави для стягнення матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_2 , відсутні.

Щодо заяви представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» - Кузьменкова Максима Миколайовича про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід зазначити наступне.

Розподіл судових витрат між сторонами врегульовано статтею 141 ЦПК України, відповідно до положень частини 1 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Судом встановлено, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес» понесено та документально підтверджено витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно платіжного доручення №35911 від 04.07.2019 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес» був сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1057 грн. 20 коп.

При прийнятті апеляційною інстанцією судового рішення питання про судові витрати вирішено не було, відтак, в порядку статті 270 ЦПК України з урахуванням положень статті 141 ЦПК України витрати Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на сплату судового збору за подання апеляційної скарги в загальній сумі 1057 грн. 20 коп. підлягають покладенню на позивача додатковим судовим рішенням.

Оскільки, Одеський апеляційний суд постановою від 31.07.2020 року, не вирішив питання про стягнення на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» судового збору за подання апеляційної скарги та не вирішив питання щодо позовної вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення 34051,83 гривень в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди на підставі ст. 1194 ЦП України, колегія суддів вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.141, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

В межах розгляду апеляційної скарги представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» Кузьменкова Максима Миколайовича на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», про стягнення матеріальної та моральної шкоди - ухвалити додаткове рішення.

Резолютивну частину постанови апеляційного суду Одеської області від 31.07.2020 року після абзацу 4 доповнити абзацом наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (, місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 72, м. Київ, 03150) судовий збір у розмірі 1057 грн. 20 коп.»

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду О.В. Князюк

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе