Дата документу 20.01.2021 Справа № 310/2397/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/2397/19 Головуючий у 1 інстанції: Прінь І.П.
провадження № 22-ц/807/88/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
У Х В А Л А

20 січня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Гончар М.С., Подліянової Г.С.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Безух Максима Ігоровича про призначення у справі повторної судово-психологічної експертизи,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з держави за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 :

- в рахунок відшкодування моральної шкоди 600 000,00 грн.;

- в рахунок відшкодування матеріальних збитків 47 495,54 грн.;

- судові витрати у розмірі 6000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Державна казначейська служба України, ОСОБА_1 , Безух М.І. в інтересах ОСОБА_1 , Головне управління Національної поліції у Запорізькій області, Бердянська місцева прокуратура подали апеляційні скарги.

В підготовчій частині судового засідання апеляційного суду адвокатом Безух М.І., який представляє інтереси ОСОБА_1 , заявлено клопотання про проведення у справі повторної судово-психологічної експертизи щодо зміни емоційного стану позивача, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості, які виникли внаслідок впливу наступних обставин: незаконного обвинувачення у вчиненні злочинів невеликої та середньої тяжкості за кваліфікацією за ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 301 КК України та тяжкого злочину за кваліфікацією за ч. 3 ст. 301 КК України; втручання в інтимну, особисту сферу життя; обмеження права на вільний вибір проживання та вільного пересування через обрання запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд; фактичне знаходження в розшуку після скасування постанови про розшук; обмеження права власності через накладення арешту на рухоме та нерухоме майно; обмеження права на недоторканість житла через проведення обшуку; порушення недоторканості у праві власності через вилучення речей, позбавлення права володіти та користуватись ними, які через тривалий час втратили цінність. А також встановлення спричинення цими чинниками моральної шкоди позивача та визначення розміру її грошової компенсації.

В клопотанні зазначається, що у справі була проведена така експертиза, згідно з висновком якої визначено орієнтовний розмір грошової компенсації моральної шкоди у 607,58 мінімальних заробітних плат, що становить 2 869 222,52 грн. на день ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі, але судом цей висновок був визнаний недопустимим доказом. При цьому, суд першої інстанції в порядку ч. 5 статті 12 ЦПК України не обговорювання питання щодо призначення повторної експертизи.

Адвокат Безух М.І. та позивач ОСОБА_1 підтримали вказане клопотання та просили задовольнити його.

Інші учасники справи, які з`явились в судове засідання, заперечували проти задоволення клопотання, наголошуючи на порушенні позивачем норм процесуального права щодо незаявлення такого клопотання у суді першої інстанції, а тому відсутності підстав для його задоволення на стадії апеляційного провадження.

Дослідивши зміст клопотання та матеріали справи в його межах, апеляційний суд з урахуванням думки інших учасників вважає, що клопотання про призначення у цій справі повторної судово-психологічної експертизи не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до приписів ч.. 1, 2, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї; докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Встановлено, що клопотання стороною позивача про призначення та проведення у цій справі повторної судово-психологічної експертизи в ході розгляду справи в суді першої інстанції не заявлялось. А тому за приписами вище наведеної процесуальної норми не може бути задоволено на стадії апеляційного провадження.

Зі змісту апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 та його адвоката Безух М.І. вбачається, що в них містяться доводи про необґрунтоване відхилення судом висновку проведеної у справі судово-психологічної експертизи, та саме ці доводи будуть предметом перевірки на стадії апеляційного провадження та їм буде надано належну оцінку, з урахуванням якої і буде вирішено долю цього висновку та його вплив на правильність вирішення справи.

З урахуванням наведеного, колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони позивача.

Керуючись ст.ст. 103, 113 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Безух Максима Ігоровича про призначення у справі повторної судово-психологічної експертизи.

Ухвала окремому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: