РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 року м.Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі
Головуючого судді Т.А.Воробйової

за участю секретаря судового засідання Наральник Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до ОСОБА_2
про зміну способу стягнення аліментів,
в с т а н о в и в:
05.10.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якій просить змінити призначений рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 14.01.2014 у справі №295/19130/13-ц та рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 21.12.2017, яке було змінено постановою Апеляційного суду Житомирської області від 11.04.2018, спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття.
Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що нещодавно відповідач повідомив позивачці про зміну свого матеріального стану, а саме, про те, що відповідач офіційно працевлаштувався та приступив на службу за контрактом у Військову частину НОМЕР_1 на посаду водій підвозу.
Ухвалою суду від 04.11.2020 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, на 14:20, 18.01.2021.
05.01.2021 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (а.с.20), згідно з яким позивач просила долучити до матеріалів справи докази щодо офіційного працевлаштування відповідача за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 на посаду водія підвозу, а саме: копії листа від 20.10.2020 №4771 та витягу із наказу від 04.09.2020 за №179 (а.с.20-22). Окрім того, в клопотанні позивач просила слухати справу без її участі.
Відповідач в судове засідання 18.01.2021 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку.
05.01.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява, в якій керуючись правами, наданими відповідачу ст.49 ЦПК України, останній визнав позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Також відповідач просив суд розглядати справи без його участі та задовольнити позовні вимоги (а.с.23).
У відповідності до ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши доводи сторін, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.01.2008 та серії НОМЕР_3 від 15.03.2005 (а.с.3,4).
Рішенням Богунського районного суду м. Житомир від 14.01.2014 у справі №295/19130/13-ц було стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 700 грн щомісячно на кожну дитину окремо.
Рішенням Богунського районного суду м.Житомир від 21.12.2017 у справі №295/13201/17, яке було змінено постановою Апеляційного суду Житомирської області від 11.04.2018 у справі №295/13201/17, було змінено розмір аліментів, що стягувались на підставі рішення Богунського районного суду м.Житомира від 14.01.2014 у справі №295/19130/13-ц, вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 1000,00 грн щомісячно на кожну дитину окремо, починаючи з 14.11.2017 року і до їх повноліття (а.с.5,8-9).
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема, статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Окрім цього, згідно з правовою позицією Верховного суду України у справі за №6-143 цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.
Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. по справі № 6-143цс13.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших вищенаведених норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, ст.182-184 Сімейного кодексу України.
Таким чином, в порядку ст.192 Сімейного кодексу України може бути вирішено питання про зміну способу стягнення аліментів з стягнення в твердій грошовій сумі на стягнення частки від доходу.
Проте, позивач, має довести, що змінились обставини, що існували при ухваленні рішення про стягнення аліментів.
Ураховуючи положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої і восьмої статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (статті 7, 155 СК України).
У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
З віком потреби дітей зростають, відтак витрати на їх утримання збільшуються, і тих коштів, які стягуються з відповідача, недостатньо.
При цьому, позивачем доведено належними доказами факт зміни на даний момент обставин, що враховувались судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів, зокрема, щодо офіційного працевлаштування відповідача за контрактом та наявність наразі стабільного доходу, тому суд вважає, що, у даному випадку, наявні достатні підстави для зміни способу стягнення аліментів та визначення їх у частці від доходу.
Відповідно до ч.5 ст.183 СК України розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) на одну дитину становить одну четверту, на двох дітей - одну третю.
Крім того, керуючись ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину чітко визначений у законі і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд бере до уваги зобов`язання відповідача, як батька, утримувати синів до досягнення ними повноліття, вік та працездатність відповідача, зміну на даний момент обставин, що враховувались судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів. Окрім того, суд враховує, позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів, у даному випадку, не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, натомість, позитивно впливатиме на забезпечення інтересів дітей, оскільки з урахуванням рівня доходу відповідача, фактичний розмір аліментів на утримання дітей має збільшитися.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач довів наявність достатніх підстав для зміни способу стягнення аліментів.
Враховуючи встановлені у справі обставини і зазначені норми права, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в частині зміни способу стягнення аліментів.
Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення, починаючи від дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тобто, в даному випадку, законодавець визначив, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, присуджені за рішенням суду аліменти стягуються від дня пред`явлення позову.
В той же час, чинний Сімейний кодекс України не визначає день пред`явлення позову про зміну способу стягнення аліментів до суду як початок стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення.
Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Системний аналіз зазначених норм права дає підстави зробити висновок, що стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення можливе лише починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду про зміну способу стягнення аліментів.
Також суд враховує, що згідно з абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
При цьому, зміна способу стягнення аліментів у цій справі призведе і до зміни розміру аліментів.
З урахуванням викладеного, стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення у цій справі повинно розпочатися з дня набрання законної сили рішенням у справі, а не з моменту звернення до суду, як просить позивач, відтак позов задовольняється судом частково.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 840,80 грн, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.
Керуючись ст.ст.150, 180-184, 192 СК України, ст.ст.2, 19, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що присуджені рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 14.01.2014 у справі №295/19130/13-ц та рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 21.12.2017 у справі №295/13201/17, яке було змінено постановою Апеляційного суду Житомирської області від 11.04.2018 у справі №295/13201/17, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з твердої грошової суми 1000 грн на кожну дитину окремо на 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду до повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: Воробйова Т.А.

роздрук.прим.:
1 - до справи
2 - позивачу
3 - відповідачу