Справа № 191/1097/21
Провадження № 2/191/361/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Вехник С.Л.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконним рішенням органу державної влади, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконним рішенням органу державної влади, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що на підставі постанови Головного державного виконавця Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) Банк А.А. про відкриття виконавчого провадження відповідно до постанови заступника начальника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії митниці Атаманенко Є.М. в порушенні митних правил №0425/11000/18 від 20 грудня 2018 року його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500, 00 грн. Він виконав усі умови, що передбачені абз. 1 п.9-3 Прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу, і перебував в процесі здійснення митних формальностей щодо транспортного засобу, здійснював митне оформлення даного транспортного засобу, яке завершив 26.01.2019 року, а тому повинен був бути звільнений від сплати штрафу. 26.01.2019 року він розмитнив автомобіль марки «MAZDA», що підтверджується митною декларацією №UA110150/2019/20381 та сплатив всі належні митні платежі у сумі, що дорівнює розміру 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500, 00 грн. за кодом 093.

02.02.2021 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області скасовано постанову заступника начальника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії митниці Атаманенко Євгена Миколайовича № 0425/11000/18 від 20 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн., а провадження у справі про порушення митних правил за вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України закрито. Але з нього стягнуто кошти на користь Дніпровської митниці у розмірі 9702, 75 грн., які він вважає з нього були стягнуті незаконно.

Просить стягнути з Дніпровської митниці Держмитслужби на його користь грошові кошти у сумі 9702, 75 грн.

19.05.2021 року представником відповідача до суду поданий відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, наполягаючи на тому, що позивач вчинив правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, а саме порушив строк для транзитного перевезення автомобіля в режимі імпорту, не надав доказів наявності обставин непереборної сили або аварії, розгляд справи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення було здійснено з дотриманням вимог законодавства і сплата ним добровільного внеску не є підставою для звільнення від накладення штрафу за порушення строку.

Позивач в судове засідання не з`явився, до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав раніше поданий відзив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні у ній письмові докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 серпня 2018 року на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, ОСОБА_1 в митному режимі «транзит» по смузі руху «зелений коридор» ввіз автомобіль марки «MAZDA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва. Станом на 25.10.2018 року вказаний автомобіль вивезено не було та в інший митний режим не заявлено, чим перевищено встановлений статтею 95 Митного Кодексу України строк доставки більше ніж на 10 діб. По даному факту складено протокол про порушення митних правил №0425/11000/18 за ч.3 ст.470 МК України.

З рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року вбачається, що постанову заступника начальника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії митниці Атаманенко Євгена Миколайовича № 0425/11000/18 від 20 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. скасовано, а провадження у справі про порушення митних правил за вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України закрито.

Згідно довідки виданої ОТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Дніпровське локомотивне депо» №114 від 12.03.2021 року, з ОСОБА_1 утримувалася заборгованість згідно ВП №62740486 від 12.08.2020 року. Заборгованість перерахована у повному обсязі у розмірі 9702, 75 грн.

Зазначений факт також підтверджується звітом про здійснення відрахування та виплати з ОСОБА_1 та квитанціями на загальну суму 9702, 75 грн.

За змістом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч.1ст.1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 в справі № 640/16169/17.

Верховний Суд у своїй практиці, зокрема, у справах № 521/10640/15-ц і № 520/3307/16-ц, виходить з того, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна, шляхом списання казначейством України із державного бюджету як органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд зазначає наступне.

За положеннями ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,245,263-265,268,430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконним рішенням органу державної влади задовольнити.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальну шкоду в розмірі 9702 (дев`ять тисяч сімсот дві) гривні 75 копійок.

Стягнути з Дніпровської митниці Держмитслужби, , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходівбюджету 22030106, судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 31.05.2021 року.

Суддя: Г. В. Бондаренко