Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4243/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовочому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, треті особи: Виноградівська міська рада, державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, треті особи: Виноградівська міська рада, державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (позивача батько) ОСОБА_3 , останнє місце проживання АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в АДРЕСА_1 та земельних ділянок загальною площею 0,26 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території с. В.Ком"яти.

Спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №029094 від 10.09.1996 року належали земельні ділянки.

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що на день смерті буде йому належати за законом, заповів своїй дочці ОСОБА_1 , 1968 року народження (позивач по справі). Заповіт не змінено і не скасовано.

На обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту має право позивача мати (відповідачка по справі) ОСОБА_2 .

Інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту не має .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину оскільки з народження разом з спадкодавцем проживала та була зареєстрована у спадковому будинку, а після смерті батька продовжує проживати разом зі своєю сім`єю у спадковому будинку.

Позивачем в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не подано до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки позивач продовжила проживати в спадковому будинку та користуватись спадковим майном, а тому вважає, що прийняла спадщину.

Позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори, однак державний нотаріус листом від 17.11.2020 за № 281/01-16 з урахуванням того, що позивачем не представлено правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцев, рекомендував звернутися до суду для встановлення права власності на спадкове майно.

До складу спадкового майна входять дві земельні ділянки загальною площею 0,26 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території села Великі Ком`яти Виноградівського району Закарпатської області та належали позивача батьку ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №029094 від 10.09.1996 року.

Оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено, у позивача наявна тільки його копія. В зв`язку з цією обставиною Виноградівська державна нотаріальна контора не має можливості видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.

Позивач не має можливості оформити свідоцтво на право на спадщину, а тому змушений звернутися із даним позовом до суду.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с.87 ).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову (а.с.83).

Треті особи в судове засідання не з"явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Визнання відповідачем заявлених позовних вимог не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом, у звязку з чим суд у підготовчому судовому засіданні ухвалив рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача батько ОСОБА_3 (а.с.17), останнє місце проживання якого було АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження, довідками Великоком`ятівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 14.12.2015 за №02-37/675 та від 15.10.2020 за №02-23/768 (а.с. 13, 22-25).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається: з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , земельних ділянок загальною площею 0,26 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території села Великі Ком`яти Великоком`ятівської сільської ради. Земельні ділянки, належали позивача батьку ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №029094 від 10.09.1996 року, виданого головою Великоком`ятівської сільської ради на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності не землю за № 37 (а.с.19-21).

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великоком`ятівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області 13 серпня 2005 року за реєстровим номером 107, яким зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що на день смерті буде йому належати за законом заповів своїй дочці ОСОБА_1 , 1968 року народження (позивач по справі) (а.с.18).

На обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту має право позивача мати (відповідачка по справі) ОСОБА_2 , 1938 року народження, яка на частку у спадщині не претендує (а.с.14-16, 23).

Інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту не має (а.с.96).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, що стверджується довідками Великоком`ятівської сільської ради Виноградівського району від 14.12.2015 за №02-37/676 та від 15.10.2020 за № 02-23/768 (а.с.22-25).

Правовстановлюючих документів на житловий будинок спадкодавцем ОСОБА_3 за життя виготовлено не було (а.с.35).

05.10.2020 року експертом ОСОБА_4 (керівник суб`єкта господарювання ФОП « ОСОБА_5 ») видано позивачу технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до відомостей технічного паспорту та довідки ФОП ОСОБА_5 » за №129/20 від 04.11.2020 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 будівництвом завершений. Рік будівництва будинку - 1965 рік. Його вартість станом на листопад 2020 року складає 97 673 грн. (дев`яносто сім тисяч шістсот сімдесят три гривні). Загальна площа житлового будинку становить 70,5 кв.м, в тому числі житлова площа 50,5 кв.м. (а.с.27-33)

Відповідно до довідки КП « Виноградівське РБТІ» від 10.11.2020 року за №197, згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року правовстановлюючі документи на житловий будинок не оформлені (а.с.35).

Також до складу спадкового майна входять дві земельні ділянки загальною площею 0,26 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території села Великі Ком`яти Виноградівського району Закарпатської області та належали позивача батьку ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №029094 від 10.09.1996 року, виданого головою Великоком`ятівської сільської ради на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності не землю за № 37(а.с.20-21).

Оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно визначення поняття спадкування у ч.1 ст.1216 ЦК України, таким є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно є перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку.

Так, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд приймає рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_1 право власності в цілому на житловий будинок загальною площею 70, 5 кв.м, в тому числі житловою площею 50.5 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_1 право власності дві земельні ділянки загальною площею 0,26 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території села Великі Ком`яти, що належали ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №029094 від 10.09.1996 року, виданого головою Великоком`ятівської сільської ради на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності не землю за № 37, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк