Справа № 685/1073/20
Провадження № 2/685/20/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 та

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Теофіпольський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Теофіпольський районний відділ державної виконавчої служби Управління державної реєстрації Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),

В С Т А Н О В И В :

27 серпня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 05 вересня 2014 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_5 .

Позивачем заявлена вимога виключити відомості про нього, як батька, з актового запису про народження дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до шлюбу у позивача з відповідачкою були відносини, в кінці червня 2014 року вона повідомила про те, що у них буде дитина, 5 вересня 2014 року вони одружилися, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_6 .

У березні 2020 року, уже після розірвання шлюбу, під час конфлікту відповідачка повідомила йому про те, що ОСОБА_6 не його донька, так як він не являється її біологічним батьком. Пізніше відповідачка пояснила, що у неї були близькі інтимні стосунки з біологічним батьком ОСОБА_6 ще до початку їх стосунків з позивачем, так і пізніше.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові та додатково зазначив, що визнання факту відсутності батьківства позивача не буде порушувати інтереси дитини.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково та підтвердила, що дійсно позивач не є біологічним батьком її доньки ОСОБА_6 , однак заперечила, що він не знав про її вагітність від іншого чоловіка на час укладення шлюбу.

Пояснила, що з позивачем вони познайомилися в травні 2014 року, а саме 9 травня, так як знайомство пов`язане з святкуванням Дня Перемоги, а в червні того ж року стали проживати разом однією сім`єю. На той час вона ще була у шлюбі зі своїм першим чоловіком, шлюб було розірвано 09 липня 2014 року, але при подачі позову про розірвання цього шлюбу вона ще не знала про свою вагітність.

Позивач з самого початку їх спільного проживання був обізнаний про її вагітність від іншого чоловіка, що також можуть підтвердити багато їх знайомих, однак це не стало для нього перешкодою для укладення шлюбу. За час шлюбу у них ОСОБА_3 народилося ще двоє спільних дітей.

Після розірвання шлюбу з позивачем домовилися, що вона буде звертатися з позовом про стягнення аліментів на трьох дітей, а з отриманої суми аліментів третину, яка призначена для ОСОБА_7 , буде йому повертати. Однак коштів не повертала, оскільки їх спільні сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають проблеми із зором, тривалий час вона з ними перебувала на лікуванні в м. Хмельницькому, тому не мала можливості повернути домовлену частку.

Зазначила, що за час їх спільного проживання позивач однаково добре відносився до усіх дітей.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2019 року розірвано шлюб, зареєстрований виконкомом Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області 05 вересня 2014 року за актовим записом № 7 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , рішення набрало законної сили 20 грудня 2019 року.

За час шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 29 грудня 2014 року Виконавчим комітетом Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Статтею 133 СК України визначено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини.

Частиною першою статті 136 СК України передбачене право особи, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 та 127 даного кодексу, на оспорювання свого батьківства шляхом пред`явлення позову про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Разом з тим, частиною п`ятою статті 136 СК України встановлено, що не має права оспорювати своє батьківство особа, яка записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

В ході судового розгляду було встановлено, що стосунки між позивачем та відповідачкою розпочалися в травні-червні 2014 року, тому позивач на день укладення шлюбу не міг не знати, що він не батько дитини, яку очікувала відповідачка.

Про обізнаність позивача щодо вагітності відповідачки від іншого чоловіка та момент їх знайомства було встановлено і в ході розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, викладені в позовній заяві, посилання при розгляді вищезазначеної справи на свою обізнаність до народження ОСОБА_6 про те, що не є її батьком, через небажання опорочити честь та гідність відповідачки, оскільки воно суперечить іншим доказам, дослідженим в ході судового розгляду.

Таким чином, на момент реєстрації себе батьком дитини, яка народилася у шлюбі з відповідачкою, позивачу ОСОБА_3 було достеменно відомо про те, що він не є біологічним батьком цієї дитини, тому, згідно ч. 5 ст. 136 СК України, він не має права оспорювати своє батьківство, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Визнання позову відповідачем судом не може бути прийняте в якості підстави для задоволення позову, оскільки визнання позову суперечить закону та може порушувати права дитини.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 133, 136 СК України, ст.ст. 197, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_4 про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження доньки ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 28 січня 2021 року.

Суддя А.П. Самойлович