Провадження № 2/344/614/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

19 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення 373 705,85 грн., з яких: 373 537,50 грн. отриманих в результаті реалізації нерухомого майна позивача; 168,35 грн. відсотків за період з 19.04.2019 року по 25.07.2019 року; стягнення 6 000,00 грн. витрат на правову допомогу; стягнення судового збору, 74,74 грн. та 31,00 грн. інших витрат, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 747 411,70 грн., з яких: 747 075,00 грн. отриманих в результаті реалізації нерухомого майна позивача; 336,70 грн. відсотків за період з 19.04.2019 року по 25.07.2019 року; стягнення 6 000,00 грн. витрат на правову допомогу; 7 474,12 грн. судового збору, 74,74 грн. та 31,00 грн. інших витрат, посилаючись на те, що 23.07.2016 року позивач на підставі довіреності, зареєстрованої в реєстрі за №1622 та посвідченої нотаріально, уповноважив відповідачку користуватися та розпоряджатися із правом здійснення продажу належним йому майном: житловим будинком по АДРЕСА_1 , загальною площею 54,8 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м. реєстраційний номер об`єкта у Державному реєстрі прав на нерухоме майно 101; земельною ділянкою для будівництва і обслуговування вищезазначеного будинку кадастровий номер :08:011:0394, площею 0,0288 га. 18.04.2019 року вищезазначені об`єкти відповідачка за договорами купівлі-продажу відчужила третій особі-покупцю: житловий будинок по ціні 478329,00 грн. (п.3 договору №799 від 18.04.2019 року); земельну ділянку по ціні 268746,00 грн. (пункт 2.1. договору №562 від 18.04.2019 року).Таким чином, 18.04.2019 року у результаті реалізації нерухомого майна позивача відповідачка отримала грошові кошти у сумі 747 075 грн., які залишила у своєму володінні, користуванні та розпорядженні. Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Розрахунку витрат відповідачки у зв`язку із реалізацією вищезазначених об`єктів нерухомо майна та підтверджуючих їх здійснення документів на адресу позивача не надходило. За таких обставин існують правові підстави згідно ст.1212 ЦК України для стягнення із відповідачки 747075 грн. 00 коп., які хоча й були правомірно набуті нею 18.04.2019 року, однак залишені з 19.04.2019 року у своєму володінні, користуванні та розпорядженні безпідставно. Просить стягнути із відповідачки окрім 747 075,00 гри. основної суми боргу, 336,70 грн. процентів за користування нею грошима у період 19.04-25.07.2019 року та судовий збір - 7 474 ,12 грн. 18.11.2019 року ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18.11.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_3 (а.с.38).

25.02.2020 року позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої повідомив, що об`єкти нерухомого майна, кошти від реалізації яких є предметом позову, на момент відчуження знаходились у спільній сумісній власності подружжя позивача та ОСОБА_3 . Отже, виручені від реалізації майна кошти теж є об`єктом спільної власності подружжя. Таким чином ОСОБА_4 , так само як і позивач володіє правом вимоги до відповідачки на 1/2 від спірної суми. За клопотанням ОСОБА_4 ухвалою суду від 18.11.2019 року її було залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог не предмет позову. Враховуючи правовий режим оспорюваної суми, а також належність права вимоги 1/2 частки від заявленої суми боргу та процентів ОСОБА_4 , з моменту її вступу у дану справу в якості третьої особи подальше підтримання ОСОБА_1 даного позову на всю раніше заявлену суму є безпідставним. Просить вважати позовні вимоги зменшеними на 50% , а саме із 747 411,70 грн. на 373 705 грн., з яких: вимогу щодо стягнення основного боргу відповідно зміненою з 747 074.00 грн. на 373 537,50 грн. ; вимогу щодо сплати процентів з 336,7 грн. на 168,35 грн. та 3 737,06 грн.- вирішити питання повернення з державного бюджету зайво сплаченого судового збору (а.с. 49,50).

14.04.2021 року представник позивача подав клопотання про приєднання до матеріалів справи документів про здійснення позивачем витрат на правову допомогу (а.с. 86-92).

Представник позивача позовні вимоги підтримав просив задоволити в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, 03.07.2016 року ОСОБА_1 довіреністю уповноважив Хміль С.П., ОСОБА_2 кожен з яких має право діяти самостійно, користуватися та розпоряджатися (з правом здійснення продажу чи обміну) належним йому нерухомим майном (будинок, земельна ділянка), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , визначаючи в усіх випадках ціну, порядок продажу чи обміну та інші умови договорів за власним розсудом та інше, зареєстрованого в реєстрі за №1622 (а.с.6).

Відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України,. довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно ч.1 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст.1000 ЦК Украни за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 18.04.2019 року укладеного між ОСОБА_1 від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шпаргало О.В. 23 липня 2016 року за реєстровим №1622 діє ОСОБА_2 представник продавця та ОСОБА_5 остання набула у власність згідно п. 1 договору - житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . П. 3 продаж житлового будинку за домовленістю сторін вчинено за ціною 478 329,00 грн., які продавець отримав від покупця в повному обсязі до укладення та нотаріального посвідчення цього договору. Договір зареєстрований у реєстрі за № 799(а.с.7,8).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 18.04.2019 року укладеного між ОСОБА_1 від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шпаргало О.В. 23 липня 2016 року за реєстровим №1622 діє ОСОБА_2 представник продавця та ОСОБА_5 остання набула у власність згідно п. 1.1. договору земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) , заг. пл. 0,0288 га, кадастровий номер : :08:011:0394. П.1.4. місце розташування АДРЕСА_1 . П. 2.1. продаж вчинено за погоджену сторонами суму 268 746,00 грн. Договір зареєстрований у реєстрі за № 562 (а.с.7,8).

Як вбачається з Додатку до позовної заяви з розрахунку заборгованості: сума основногго боргу - 747 075 грн., сума нарахованих процентів згідно ст. 536 ЦКУ 336,70 грн., загальна сума заборгованості становить 747 411,70 грн.(а.с.11).

Ст. 509 ЦК України, встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 1006 ЦК України, повірений зобов`язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Згідно ст. 1007 ЦК України, довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Довіритель зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором: забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; відшкодувати повіреному витрати, пов`язані з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у зв`язку з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ч.2 ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

31.07.2019 року представник позивача - ОСОБА_6 звернувся із претензією до ОСОБА_2 про передання грошових коштів/ сплатити ОСОБА_1 747 411 грн.( 747 075 грн. - основний борг та 336,70 грн. проценти за користування коштами у період з 19.04 25.07.2019 року(а.с.12,13).

25.02.2020 року позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої повідомив, що об`єкти нерухомого майна, кошти від реалізації яких є предметом позову, на момент відчуження знаходились у спільній сумісній власності подружжя позивача та ОСОБА_3 . А тому, виручені від реалізації майна кошти теж є об`єктом спільної власності подружжя. Таким чином ОСОБА_4 , так само як і позивач володіє правом вимоги до відповідачки на ? від спірної суми.

А тому, просить позовні вимоги зменшити на 50% , а саме із 747 411,70 грн. на 373 705 грн., з яких: вимогу щодо стягнення основного боргу відповідно зміненою з 747 074.00 грн. на 373 537,50 грн. ; вимогу щодо сплати процентів з 336,7 грн. на 168,35 грн. (а.с. 49,50).

З огляду на викладене, та те, що відповідачем не подано заперечення, не спростовано суму розрахунку суд дійшов висновку, що позовна вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Що стосується позовної вимоги про стягнення 6 000,00 грн. витрат на правову допомогу за складання правової допомоги, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи 11.06.2019 року між адвокатом Якубовським О.О. Адвокатського бюро Якубовський та партнери та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правничої допомоги №59. Згідно Додатку №1 до договору №59 від 11.06.2019 року, Тарифів на правову (правничу) допомогу та Акту здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) загальна вартість наданих послуг становить 6 000 грн.(а.с. 88-93). А тому слід стягнути з відповідачки на користь позивача 6000 грн. витрат на правову допомогу.

Щодо повернення надмірно сплаченого судового збору ОСОБА_1 за подання позовної заяви, суд враховує такі обставини.

Судом встановлено, що при подачі позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7 474,12 грн., що підтверджується квитанцією № ПН1063206 від 07.08.2019 року.

Разом з тим, в ході розгляду справи позивачем зменшено розмір позовних вимог, внаслідок чого ціна позову змінилась. Тому, просить повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір в розмірі 3 737,06 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 ЦПК України вразі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, ОСОБА_1 необхідно повернути надмірно сплачений судовий збір у сумі 3 737,06 грн., які сплачені відповідно до квитанції № ПН1063206 від 07.08.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивача 3 737,06 грн. витрат по оплаті судового збору.

Що стосується вимог позивача про відшкодуванні судових витрат, які полягають у стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченої комісії банку за сплату судового збору у розмірі 74,74 грн. та витрат використання поштових марок на відправку притензії у розмірі 31,00 грн. , то в розумінні положень статті 133 ЦПК України, не є судовими витратами.

Банківська комісія - грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг, тобто в розумінні ЦПК України, не є судовими витратами, а тому вказані витрати несуть сторони самостійно.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є частково обгрунтованими, та такими, що підлягають до часткового задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 509, 1006, 10007, 1212 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 137, 141 ЦПК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 747 411,70 грн., з яких: 747 075,00 грн. отриманих в результаті реалізації нерухомого майна позивача; 336,70 грн. відсотків за період з 19.04.2019 року по 25.07.2019 року; стягнення 6 000,00 грн. витрат на правову допомогу; 7 474,12 грн. судового збору, 74,74 грн. та 31,00 грн. інших витрат задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 373 537 (триста сімдесят три тисячі п`ятсот тридцять сім) грн. 50 коп., основного боргу, 168 (сто шістдесят вісім) грн. 35 коп. - відсотків за період з 19.04.2019 р. по 25.07.2019 р., 3 737 (три тисячі сімсот тридцять сім) грн. 06 коп. витрат по оплаті судового збору та 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп. витрат за надання правової допомоги.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,сплачений ним судовий збір у розмірі 3 737,06 гривень згідно квитанції № ПН1063206 від 07.08.2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 01.06.2021 року.

Суддя Пастернак І.А.