Ухвала

03 червня 2021 року

м. Київ

справа № 438/558/16-ц

провадження № 61-15931ск20

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої невиконанням спадкового договору,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої невиконанням спадкового договору.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 21 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_3 , звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Крет О. І., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_3 , повернуто заявнику у зв`язку з невиконанням ухвали Верховного Суду від 13 листопада 2020 року про усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Крет О. І.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове судове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року залишено без руху, зокрема, вказано на необхідність наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження і надання доказів на підтвердження підстав його пропуску.

У травні 2021 року ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_3 , направила до Верховного Суду, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 березня 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, яке обґрунтоване обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, та надано копії листів медичної документації ОСОБА_1 у різний проміжок часу, що є, на думку заявника, поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження .

Дослідивши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, суд дійшов таких висновків. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи, поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Тобто, продовження процесуальних строків є можливим лише тоді, коли заявник обґрунтовано доведе неможливість вчинення процесуальної дії саме у зв`язку з карантинними заходами. При цьому такі посилання мають бути не абстрактними, а ґрунтуватися на конкретних, чітко вказаних обставинах.

Враховуючи вищезазначене, заявником не надано належних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, відтак ухвалу суду касаційної інстанції від 06 квітня 2021 року не виконано. Таким чином, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених цивільним процесуальним законодавством України.

Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України, у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Враховуючи викладене, невиконання вимог суду про усунення недоліків касаційної скарги перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої невиконанням спадкового договору, повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк