Справа № 127/2-1304/10
Провадження 2-р/127/23/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заверухи Жанни Анатоліївни про роз`яснення рішення суду,

встановив:

Старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заверуха Ж.А. звернулась в суд з заявою про роз`яснення рішення суду. Заява мотивована тим, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження № 54682006 з виконання виконавчого листа від 31.03.2010 № 2-1304/10 виданого Ленінським районним судом м. Вінниця про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» загальну заборгованість по кредиту в сумі 32323,79 доларів США, еквівалент у гривнях по курсу НБУ на 17.12.2009 р., становить 257627,07 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700,00 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ забезпечення розгляду справи. Під час пред`явлення до виконання 08.09.2017 року, стягувач у заяві про відкриття виконавчого провадження вказав, стягувати солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» загальну заборгованість по кредиту в сумі 32323,79 дол. США, еквівалент у гривнях по курсу НБУ на 17.12.2009 р., становить 257627,07 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700грн. та 120 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи. Однак після реалізації предмету іпотеки, 22.09.2020 року до відділу надходить клопотання ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в якому стягувач просить негайно перерахувати кошти від реалізації предмету іпотеки з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» загальну заборгованість по кредиту в сумі 32323,79дол. США,. а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700грн. та 120 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи. Просить роз`яснити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2010 № 2-1304/10 виданого Ленінським районним судом м. Вінниця про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь 1ЇАТ «Райффайзен Банк Аваль» загальну заборгованість по кредиту в сумі 32323,79 доларів США (тридцять дві тисячі триста двадцять три долари сімдесяті» дев`ять центів), еквівалент у гривнях по курсу НБУ на 17.12.2009 р., становить 257627,07 гри. (двісті п`ятдесят сім тисяч шістсот двадцять сім гривень сім копійок) а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень) та 120 (то двадцять) грн. витрат на ІТЗ забезпечення розгляду справи, в частині суми стягнення, а саме: стягувати заборгованість по кредиту в сумі 32323,79 доларів США (тридцять дві тисячі триста двадцять три долари сімдесяті» дев`ять центів), еквівалент у гривнях по курсу НБУ на 17.12.2009 р., становить 257627,07 грн. (двісті п`ятдесят сім тисяч шістсот двадцять сім гривень сім копійок).

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав.

31.03.2010 року Ленінським райсудом м.Вінниці було ухвалене рішення у справі № 2-1304/10 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення боргу.

28.04.2010 року Ленінським райсудом м. Вінниці був виданий виконавчий лист у справі № 2-1304/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» загальної заборгованості по кредиту в сумі 32 323,19 доларів США, еквівалент по курсу НБУ станом на 17.12.2009 року становить 257 627,07 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи 120 грн.

Із матеріалів справи також вбачається, що за кредитним договором № 012/03-11/370 від 24.05.2007 року, укладеним між Банком та Позичальником, останньому Банком був наданий кредит в іноземній валюті. Позивач, у даній справі просив, зокрема, стягнути суму основної заборгованості по кредиту, заборгованості по відсоткам за користування та пеню.

Згідно із правової позиції Верховного суду, викладеної в постанові Великої палати Верховного суду від 04.07.2018 р. у справі №761/12665/14ц (провадження №14-134цс18), що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

У постанові Верховного Суду України від 01.11.2017 року у справі № 6-1063цс17 зроблено правовий висновок про те, що судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов`язання, що існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов`язанням в іноземній валюті, а тому судове рішення підлягає примусовому виконанню з урахуванням особливостей, визначених статтею 53 Закону № 606-XIV. При цьому, погашення суми, що підлягає стягненню за судовим, рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що боржник, виконуючи зобов`язання за виконавчим документом у національній валюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс Національного банку України, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора).

Визначаючи характер грошового зобов`язання, суд визначив стягнення з боржника суми боргу саме в іноземній валюті, що становить визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

Як зазначено державному виконавцю дане рішення є незрозумілим в частині, що стосується в якій саме грошовій валюті воно повинно виконуватись - в гривні чи в доларах США.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, задоволені рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.03.2010року, яке набрало законної сили.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Із матеріалів справи вбачається, що, ухвалюючи рішення у справі, Ленінський районний суд м. Вінниці визначив суму боргу в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення.

Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України.

Аналогічна правова позиції викладена у Постанові Великої палати Верховного Сулу від 16.01.2019 року по справі № 373/2054/16-ц.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

Враховуючи викладене, з метою належного виконання судового рішення відповідними органами, оскільки рішення суду на даний час не виконано, суд вважає за доцільне роз`яснити судове рішення.

Керуючись ст. 260, 261, 269, 271 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Роз`яснити резолютивну частину рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.03.2010року у справі № 2-1304/10 за позовом відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що під час виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно боргу в сумі 32323,79 доларів США за гривневим еквівалентом 257 627,07 грн., стягненню підлягають грошові кошти в іноземній валюті.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 21.01.2021року.

Суддя: