Справа № 215/1984/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Коноваленка М.І.

секретар судового засідання - Таран О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві,-

ВСТАНОВИВ:

30.03.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ПАТ «КЗРК» про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, яким просить стягнути, відповідно до ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України 150 000,00 грн. моральної шкоди, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності, а також 6 000,00грн. витрати на правничу допомогу (а.с.1-3).

В обґрунтування вказує, що з 05.08.2013 року він працюю на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», у тому числі з 04.08.2020 року машиністом бурової установки 3-го розряду, із зайнятим повним робочим днем на підземних роботах дільниці № 22 шахти «Тернівська». 03 грудня 2020 року, о 14 год. 30 хв., під час виконання трудових обов`язків, стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого позивач отримав тяжку травму: Акубаротравма. Травматичний розрив барабанних перепонок. Гостра посттравматична двобічна змішана кондуктивна та нейросенсорна приглухуватість, що підтверджується Актом спеціального розслідування групового нещасного випадку від 22 січня 2021 р., затвердженого начальником ГУ Держпраці у Дніпропетовській області 25.01.2021 р.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок нещасного випадку на виробництві 03.12.2020 р. позивача було госпіталізовано до опікового відділення КЗ «Криворізька міська лікарня № 1 ДОР», де він знаходився на стаціонарному лікування в отоларингологічному відділенні по 18.12.2020 р., після чого був направлений на амбулаторне лікування до КНП «ЦПМСД №2 КМР, на якому знаходився у період з 19.12.2020 р. по 17.01.2021 р.

У період з 18.01.2021 р. по 29.01.2021 р. - знаходився на стаціонарному лікуванні в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечнікова» ДОР, де 19.01.2021 р. йому було проведено операцію Аттикотомія справа, тимпанопластика,1-й тип, після якої ОСОБА_1 отримав курс антибактеріальної, протизапальної, симптоматичної терапії.

З 31 січня 2021 року по 25 березня 2021 року проходив амбулаторне лікування в КНП «ЦПМСД №2 КМР.

24 березня 2021 року, за результатами огляду МСЕК, ОСОБА_1 первинно визначено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 10 відсотків (довідка МСЕК від 24.03.2021 р. № 059136) та визначено потребу в подальшому медикаментозному лікуванні та реабілітації.

Вважає, що йому не було забезпечено безпечних умов праці. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок нещасного випадку на виробництві і втратою працездатності позивач вказує, що зазнав фізичного болю та страждань, значно змінилися його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань.

Так, будучи підірваним вибухом у шахті на глибині понад 1300 метрів та не чуючи звуків після вибуху він відчув неймовірний жах, всепоглинаючий страх бути живим похованим під породою, думав, що ніколи більше не побаче своїх батьків, дружину та простився зі своїм життям.

Внаслідок травми він був вимушений терпіти різкий, майже нестерпний біль, через що не міг спати по ночам. Тривалий час знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, був вимушений переносити оперативне втручання, вживати велику кількість ліків, зокрема знеболюючих, терпіти побутові незручності.

Внаслідок значного погіршення слуху він майже нічого не чує, не може дивитись телевізор, слухати музику. Втрата слуху завдає істотних перешкод у його спілкуванні з друзями, родичами, знайомими та просто оточуючими людьми. Перестав себе відчувати повноцінною людиною.

ОСОБА_1 згадує як захоплювався музикою, відвідував бальні танці. Тепер через значне погіршення слуху він не відчуває музики, ритму, а тому вимушений розпрощатися зі своїм захопленням, що в свою чергу призвило до втрати зв`язку з друзями, які поділяли його захоплення.

Внаслідок отриманої травми (через тривале лікування, нестачу грошових коштів) у позивача погіршились стосунки у сім`ї, що завдає йому додаткових моральних страждань. Він мав великі плани та надії на щасливе життя. Зараз від цих планів та надій не залишилось нічого.

Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 07.04.2021 року, в якій зазначено, що розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» повідомлений про відкриття провадження та порядок розгляду справи належним чином, копія ухвали з додатками отримана 21.04.2021, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.45).

07.05.2021 засобами поштового зв`язку відповідачем надіслано на адресу суду відзив на позов, який отримано судом 11.05.2021, разом з підтвердженням про направлення його копії позивачу, а також клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу (а.с.47-69). Представник відповідача позов не визнає в повному обсязі, у відзиві звертає увагу суду на те, що в позовній заяві не зазначено у чому полягала протиправність саме відповідача, якими протиправними діями була заподіяна шкода позивачу, а також у чому саме полягає вина ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат". При цьому представник ПАТ не заперечує проти наявності у позивача ушкодження здоров`я, але вважає, що безпосередньою причиною нещасного випадку стало порушення технології виконання робіт і правил охорони праці як машиністами бурової установки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які отримали ушкодження, так і іншими працівниками підприємства, що встановлено та підтверджується Актом спеціального розслідування групового нещасного випадку від 22.01.2021 та окремими думками членів комісії до нього. Передставник відповідача вважає, що за даних обставин, так як встановлені винні особи у настанні нещасного випадку, вина ПАТ "Кривбасзалізрудком", як роботодавця, за не забезпечення безпечних умов праці, відсутня, тому відповідач не може нести відповідальність у вигляді моральної шкоди.

Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини:

Позивач ОСОБА_1 з 05.08.2013 перебуває у трудових відносинах з ПАТ, займаючи посаду машиніста бурової установки 3-го розряду з 04.08.2020, із зайнятим повним робочим днем на підземних роботах дільниці №22 шахти "Тернівська", що не оспорюється відповідачем, та підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-9).

03.12.2020 р. в ІІ зміну начальником дільниці № 22 ш. «Тернівська» ОСОБА_3 був виданий наряд із записом в «Книгу нарядів» робітникам дільниці № 22 (глибокого буріння) під їх особистий підпис а саме: машиністам бурової установки дільниці №22 ш. «Тернівська» ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на буріння глибоких свердловин в буровому штреку в осях 87-92 гор. 1360м в об`ємі по 25м кожному.

Зазначені роботи повинні були виконуватись на дільниці №36, тому під час видачі наряду ОСОБА_3 дав вказівку ОСОБА_4 та ОСОБА_1 після отримання наряду на дільниці №22 прибути в нарядну дільниці №36 для отримання наряду та інструктажу з безпечного виконання робіт із записом в «Книгу нарядів дільниці №36 під особистий підпис. Після видачі наряду працівникам дільниці №22 ОСОБА_3 направився до кабінету заступників головного інженера з виробництва, де затвердив наряд на II зміну 03 грудня 2020 року в Книзі нарядів дільниці №22, про що свідчить підпис заступника головного інженера з виробництва ш. Тернівська ПАТ "Кривбасзалізрудком ОСОБА_5 .

Технічний нагляд і керівництво гірничими роботами у зміні на дільниці № 36 ш. «Тернівська» мав здійснювати майстер гірничий дільниці №36 ОСОБА_6 , але під час видачі наряду на дільниці №36 ОСОБА_6 не отримав інформації про те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_1 будуть виконувати роботи на дільниці №36 в буровому штреку в осях 87-92 гор. 1360м, про що свідчить відсутність записів в Книзі нарядів дільниці №36. Приблизно о 06 годині 45 хвилин ОСОБА_6 направився до кабінету заступників головного інженера з виробництва, де затвердив наряд на II зміну 03 грудня 2020 року в Книзі нарядів дільниці №36, про що свідчить підпис заступника головного інженера з виробництва ш. Тернівська ПАТ «Кривбасзалізрудком Ковалика І.Є. Керівник дільниці №22 ОСОБА_3 перед складанням нарядів не узгодив порядок виконання робіт ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в буровому штреку в осях 87-92 гор. 1360м з керівником дільниці №36 ш. «Тернівська» ОСОБА_8 . ОСОБА_5 затвердив наряд без узгодження порядку виконання робіт між керівниками робіт, про що не було зроблено відповідний запис у Книзі дільниці №36 та дільниці №22.

03.12.2020 в другу зміну в.о. начальника дільниці № 6 ш. «Тернівська» Костенком Василем Васильовичем через майстра гірничого дільниці №6 ОСОБА_9 був виданий наряд та проведений інструктаж щодо безпечного виконання робіт із записом в Книзі нарядів робітникам дільниці № 6 ш. «Тернівська» під їх особистий підпис, а саме: гірнику очисного забою з правом ведення підривних робіт (старший підривник на зміні) ОСОБА_10 на доставку вибухових матеріалів, підривних робіт в. ортах скреперування 93 та 94 осі гор. 1383м, скреперування руди в орту 93 осі гор. 1383м, охорону небезпечної зони вибуху в лежачому боці орта 92 осі гор. 1383м; гірнику очисного забою з правом підривних робіт ОСОБА_11 на доставку вибухових матеріалів, установку накладних зарядів в дучках ортів скреперування 93 та 94 1383м, скреперування руди в штреку скреперування в осях 92-96 гор., охорону небезпечної зони дії вибуху згідно паспорту № 33-4-20 на подрібнення в панелі в осях 91-98 гор. 1383/1360м (1 стадія відпрацювання) поклад 69-1, ОК-2 затвердженого 26.05.2020 директором ш. «Тернівська»; гірнику очисного забою з правом ведення підривних робіт ОСОБА_12 на випуск руди з дучок та скреперування руди в орту скреперування 96 осі гор. 1383м в висячому боці, охорону небезпечної

зони вибуху згідно паспорту №33-4-20 на вторинне подрібнення в панелі в осях

91-98 гор. 1383/1360м (1 стадія відпрацювання) поклад 69-1, ОК-2 затвердженого 26.05.2020 в установленому порядку; гірнику очисного забою з правом ведення підривних робіт ОСОБА_13 на среперування руди в штреку скреперування в осях 92-96 гор. 1383м в висячому боці та охорону небезпечної зони дії вибуху згідно паспорту №33-4-20 на вторинне подрібнення в панелі в осях 91-98 гор. 1383/1360м (1стадія відпрацювання) поклад 69-1, ОК-2 затвердженого 26.05.2020 в установленому порядку. Наряд на виконання робіт із завантаження гірничої маси у вагони ВГ-45 з люка АШЛ в орт-заїзді 92 осі гор.1425м на другу зміну 03.12.2020 на дільниці №6 не видавався.

Після отримання наряду на II зміну 03.12.2020 на дільниці №22 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , приблизно о 07 годині 00 хвилин направились на дільницю №36, для отримання наряду та інструктажу з безпечного виконання робіт із записом в Книзі нарядів, але через відсутність ОСОБА_6 ,який з їхніх слів знаходився на узгодженні та затвердженні нарядів в кабінеті заступників головного інженера з виробництва, робітники не стали його очікувати, щоб не запізнитись на першу кліть та пасажирський потяг, який відправляється о 07 годині 40 хвилин. Без отримання письмового наряду з обов`язковим інструктажем щодо безпечного виконання робіт, з конкретним визначенням місця і обсягу робіт на дільниці №36, на якій ними повинні були виконуватись роботи, під особистий підпис, направились переодягатись в спецодяг, після чого спустились в шахту. Спустившись кліттю в шахту на гор. 1425м, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 направились в інструментальну комору, де отримали коронки та мастило, після чого прибули на робоче місце в буровий штрек в осях 87-92 гор. 1360м і почали виконувати роботи з буріння глибоких свердловин згідно виданого наряду на дільниці №22 без перевірки робочого місця та допуску на виконання робіт гірничим майстром дільниці № 36 Ключкою Д.Г.

Зі слів ОСОБА_10 , під час виконання робіт з очисного виймання приблизно о 14 годині 00 хвилин виникла необхідність випуску руди з дучок в орту скреперування 93 осі гор.1383м вручну за допомогою спеціального лома. ОСОБА_10 здійснив випуск руди з північних дучок №4, №5 та з південної дучки №4 орта скреперування 93 осі гор. 1383м. З північної дучки №3 та південної дучки №2 орта скреперування 93 осі гор. 1383м випуск руди вручну здійснити не вдалось, тому ОСОБА_10 прийняв рішення виконати ліквідацію заторіів у дучках підриванням зарядів шляхом подавання їх на жердині із застосуванням детонуючого шнура, не поставив до відома гірничого майстра дільниці №6 ОСОБА_14 , який через відсутність у зміні люкових, виконував роботи із завантаження гірничої маси у вагони ВГ-4.5 з люка АШЛ в орт-заїзді гор. 1425м. ОСОБА_10 вийшов в штрек скреперування висячого боку в осях 92-102 гор. 1383м, зупинив роботи, які виконували ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , проінформував їх про необхідність ведення підривних робіт та направив ОСОБА_12 на пост охорони №2 на сполучення орта 92 осі гор. 1383м з штреком 92-102 висячого боку, а ОСОБА_13 на пост охорони №3 на сполучення штреку в осях 92-102 гор. 1383м з ортом 100 осі гор. 1383м. Потім ОСОБА_10 вийшов в орт 92 осі гор. 1383м, вимкнув подачу електроенергії в блоці в осях 91-98 гор. 1383/1360м, увімкнув попереджувальний сигнал щодо оповіщення сторонніх осіб про проведення підривних робіт, взяв в сейфі ВМ, що розташований в спеціальній ніші лежачого боку орта 92 осі гор. 1383 м, вибухівку в кількості 4кг Україніта 070мм, детонуючого шнура 20м, 2 електродетонатори (з уповільненням ЕД-8-Ж) та направився в орт скреперування 93 осі гор. 1383м, де встановив в північній дучці №3 накладний заряд вагою 2.4кг та в південній дучці №2 накладний заряд вагою 1.6кг за допомогою дерев`яних жердин приблизно на висоту 4м від підошви виробки, здійснив комутацію встановлених накладних зарядів, вивів підривну мережу в орт 92 осі гор. 1383м до місця укриття підривника та о 14 годині 30 хвилин здійснив вибух. Після чого замкнув накоротко кінці підривної мережі, подав три звукових сигнали Відбій. Не змотавши вибухову магістраль та не оглянувши місце вибухів на наявність залишків ВМ., дочекавшись ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_11 направився разом з ними на гор. 1425м до пасажирського потягу.

Зі слів ОСОБА_15 і ОСОБА_1 приблизно о 14 години 10 хвили вони закінчили виконання робіт в буровому штреку, опустились по ходовому піднятєвому 92 осі на гор. 1383м і через незадовільний стан вентиляційно-ходового підняттєвого 92 осі гор. 1415/1383м, який не забезпечував безпечного пересування по ньому працівників та відсутність наскрізного проходу у :лежачий бік по орту 92 осі гор.1383м панелі в осях 91-98 гор. 1383/1360м (1 стадія відпрацювання) поклад 69-1, ОК-2 через його руйнування, нправились в сторону лежачого боку через орт 92 осі гор. 1383м панелі в осях гор. 1383/1360м (2 стадія відпрацювання) поклад 69-1, ОК-2 до сполучення з штреком в осях 92-102 гор. 1383м, через який вийшли в орт среперування 93 осі гор. 1383м та, пересуваючись по ньому в районі північної №3, потрапили в зону дії вибухів, при цьому під час пересування від вентиляційно-ходового підняттєвого 92 осі гор. 1383/1360.М до орта среперування 93 осі гор. 1383м ОСОБА_4 і ОСОБА_1 постів охорони або попереджуючих аншлагів не бачили і звукового сигналу не чули (зі слів ОСОБА_12 він з початку заряджання до проведення вибуху, знаходився на посту охорони №2). Після вибуху відбувся випуск руди з північної дучки №3 та ОСОБА_4 , який йшов першим, був частково присипаний до поясу, ліва рука була придавлена шматком руди. ОСОБА_1 одразу зрозумів, що для звільнення ОСОБА_4 йому буде потрібна допомога і він побіг в штрек лежачого боку в осях 92-102 гор. 1383м, де ймовірно могли знаходитись працівники дільниці №6, але там нікого не було. Тому ОСОБА_1 повернувся до ОСОБА_4 і почав відкопувати його самостійно. Через деякий час до місця події підійшов машиніст бурової установки дільниці №22 ОСОБА_16 , який також пересувався по вищезазначеному маршруту, почав допомагати ОСОБА_1 . Загальними зусиллями ОСОБА_4 був вивільнений з під рудної маси і доставлений у супроводі з працівникамидо похилого транспортного з`їзду в осях 110-87гор.1350/1383м.

Близько 15 години 20 хвилин медична сестра підземного медпункту ОСОБА_17 прибуланамісцеподіїтанадалапотерпілимпершу медичну допомогу. О 15 годині 55 хвилин на гор. 1383м спустились працівники Державного воєнізованого гірничорятувального загону, які оглянули потерпілих, надали їм медичну допомогу, після чого потерпілих транспортували до ствола шахти Тернівськата видали на поверхню. Надалі після виїзду з шахти на поверхню ОСОБА_4 та ОСОБА_1 передали бригаді швидкої медичної допомоги, яка в свою чергу автомобілем швидкої допомоги доставила потерпілих до КП Криворізька міська клінічна лікарня №2 КМР для подальшого лікування, звідки ОСОБА_1 03.12.2020 доставили в КП Криворізька міська лікарня №1 КМР.

Данний факт (обставини за яких стався нещасний випадок) підтверджується Актом спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 03 грудня 2020 року о 14год. 30хв. Форми Н-1/Г від 22.01.2021 (п.4 Акта), затверджений начальником ГУ Держпраці у Дніпропетовській області 25.01.2021 (а.с.10-20). Нещасний випадок стався під час виконання позивачем своїх трудових обов`язків.

Комісія з розслідування нещасного випадку дійшла до висновку, що нещасний випадок з машиністом бурової установки дільниці №22 шахти "Тернівська" ПАТ "Кривбасзалізрудком" ОСОБА_1 пов`язаний з виробництвом. Особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, в Акті зазначені: ОСОБА_18 - головний інженер шахти "Тернівська" ПАТ "Кривбасзалізрудком", ОСОБА_5 - заступник головного інженера з виробництва шахти "Тернівська" ПАТ "Кривбасзалізрудком", ОСОБА_10 - гірник очисного забою з правом ведення підривних робіт дільниці №6 шахти "Тернівська" ПАТ "Кривбасзалізрудком", ОСОБА_14 - майстер гірничий дільниці №6 шахти "Тернівська" ПАТ "Кривбасзалізрудком", ОСОБА_12 - гірник очисного забою з правом ведення підривних робіт дільниці №6 шахти "Тернівська" ПАТ "Кривбасзалізрудком", ОСОБА_19 - в.о. начальника дільниці очисних робіт №6 шахти "Тернівська" ПАТ "Кривбасзалізрудком", ОСОБА_3 - начальник дільниці бурових робіт №22 шахти "Тернівська" ПАТ "Кривбасзалізрудком"(п.8 Акта). З метою запобігання подібним нещасним випадкам комісією запропоновано анулювати у ПАТ "Кривбасзалізрудком" дозвіл №0557.19.12 на виконання вибухових робіт та робіт, пов`язаних з використанням енергії вибуху. До Акта спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 03 грудня 2020 року о 14год. 30хв. Форми Н-1/Г, додано окремі думки членів комісії ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , в яких зазначено, що позивач свідомо не отримав наряд та інструктаж з безпечного виконання робіт на дільниці №36, в порушення п.2.2 "Інструкції з охорони праці №79-2019 для машиністів бурової установки", а також вказано, що позивач ОСОБА_1 знав що в орту скреперування 93 осі гор. 1383м систематично ведуться роботи з видобутку руди та підривні роботи, йому було відомо про можливість виходук в штрек лежачого боку в осях 92-102 гор. 1383м через орт скреперування 96 осі гор. 1383м, де роботи з видобутку руди та підривні роботи не ведуться. При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_1 пересувались саме через орт среперування 93 осі гор. 1383м, не впевнившись, що пересувння по ньому буде безпечним, чим не подбали про особисту безпеку та здоров`я в порушення п. 1.1.6 "Інструкції з охорони праці №79-2019 для машиніста бурової установки та учня машиніста бурової установки". Враховуючи обставини і причини настання нещасного випадку, підстав для анулювання дозволу №0557.19.12 не вбачають (а.с.21,22).

24.03.2021 позивач вперше пройшов огляд МСЕК, де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності 10% внаслідок нещасного випадку з посиланням на АКТ від 03.12.2020 (а.с.24). Визначено потребу в медикаментозному лікуванні та ВМП. Дата переогляду 01.03.2022.

У зв`язку з отриманим каліцтвом позивач періодично проходить лікування, що підтверджується виписками із медичної карти та копіями листів непрацездатності (а.с.25-33).

Відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров`я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку. Це законодавство складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Закону України від 23 вересня 1999 р. № 1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Закону України від 14 жовтня 1992 р. N 2694-XII "Про охорону праці", КЗпП України, а також законодавчих та інших нормативно-правових актів.

Статтею 171 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

Пунктом 24 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року за №1232 встановлено, що нещасний випадок, що стався на підприємстві з працівником іншого підприємства під час виконання ним завдання в інтересах свого підприємства, розслідується комісією, утвореною підприємством, на якому стався нещасний випадок, за участю представників підприємства, працівником якого є потерпілий. Такий нещасний випадок береться на облік підприємством, працівником якого є потерпілий.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган (частина друга статті 153 КЗпП України).

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 2 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяно працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відмова потерпілому у праві на отримання від підприємства грошової суми за моральну шкоду залежно від ступеня втрати професійної працездатності має обмежувальний характер.

Суд відхиляє заперечення відповідача в частині доводів про те, що позивач не навів доказів завдання йому моральної шкоди, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі та спростовуються наведеними висновками суду. Доводи представника відповідача щодо відсутності факту вини відповідача, суд не бере до уваги, оскільки судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. При цьому спростовуються доводи відповідача щодо неможливості визнання беззаперечними доказами заподіяння позивачеві моральних страждань висновками МСЕК, оскільки дані докази є одними із доказів, а не єдиним доказом, які розглядаються судом разом із іншими документами та наявними відомостями про позивача. Отже, висновки відповідача про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення моральної шкоди у зв`язку із каліцтвом (нещасний випадок на виробництві), не можуть бути прийняті до уваги, оскільки уже самим фактом стійкої втрати позивачем професійної працездатності з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а також узгоджується з позицією Верховного Суду по даній категорії справ (постанова Верховного Суду від 29 жовтня 2018 р. у справі № 212/754/18).

Отже, враховуючи те, що позивач працював на підприємстві відповідача та внаслідок нещасного випадку на виробництві отримав ушкодження, що призвело до втрати професійної працездатності, йому вперше було встановлено 10 % втрати працездатності, що пов`язано зі спричиненням йому фізичних і моральних страждань, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили, суд вважає, що ОСОБА_1 має право на відшкодування моральної шкоди, так як має місце факт заподіяння позивачеві моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі, характер моральних страждань і наслідки, що наступили.

При встановленні розміру моральної шкоди суд враховує характер захворювання, пов`язаного з обмеженням в пересуванні та фізичними навантаженнями, фізичними і моральними стражданнями позивача у зв`язку з цим, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках.

Відповідно до наслідків що наступили, які підтверджуються висновком МСЕК, медичним висновком лікарсько-експертної комісії, випискою-епікризом, випискою з медичної карти стаціонарного хворого (а.с.22,25-37), а також тривалість лікування позивача в трьох медичних закладах, неузгодженість дій посадових осіб, що слугувало причиною настання нещасного висновку, та підтверджується Актом розслідування, психлогічний стан позивача в момент вибуху та тривалість його перебування в стресовій ситуації, позов слід задовольнити частково та стягнути з ПАТ на користь позивача 50 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною.

Підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов`язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи.

Згідно з пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Таким чином стягнута моральна шкода, у зв`язку з ушкодженням здоров`я та стійкою втратою працездатності, не є об`єктом оподаткування доходу платника податку, що зазначено також в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з ПАТ на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076 - VI " Про адвокатуру та адвокатську діяльність ") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах ".

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи, що міститься в п.48 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, подання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У акті виконаних робіт за договором про надання юридичної (правничої) допомоги від 26.03.2021р., укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Радченком О.М., вказано які дії по даній справі були проведені адвокатом (а.с.35,36,38), а також розрахунок витрат на правову допомогу (а.с.37), що узгоджується з вимогами Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" а саме: попереднє опрацювання матеріалів, підготовка правової позиції, збір документів (1 година) - 1200грн., підготовка позовної заяви, інших процесуальних документів (3 години) 3600грн., судове представництво (орієнтовно) - 1200грн. Позивачем надано квитанцію про оплату послуг адвоката за договором від 26.03.2021р. у розмірі 6000 грн. (а.с.39), тобто документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу.

Однак відповідно до матеріалів справи, адвокат Радченко О.М. не приймав участь у судовому засіданні, так як розгляд даної справи постановлено проводити в спрощеному провадженні без виклику сторін, тому виходячи з вартості роботи адвоката за судове представництво, узгоджену сторонами 1200 грн., не підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу, тому всього на відшкодування правової допомоги слід стягнути з відповідача на корить позивача 4800грн, без врахування вартості судового представництва.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст.10, 12, 43, 49, 141, 259 ч.6, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» Ікод 0019307 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 50 000 /п`ятдесят тисяч/ грн. моральної шкоди без стягнення податків та обов`язкових платежів, та 4800 /чотири тисячі вісімсот/ грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» Ікод 0019307 908,00 грн. судового збору на користь держави.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржене особами, які беруть участь у справі до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпопетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти -денний строк, з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення складено без проголошення 31 травня 2021 року.

Суддя: