Провадження № 2/752/3962/21
РІШЕННЯ

Іменем України

18.01.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

в листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат.

В обгрунтування позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини зазначено, що із 03.12.2005 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року. В період шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одночасно із розірванням шлюбу судом було вирішено стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивач вказує, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на її користь, належним чином не виконує свої батьківські обов`язки. Крім того, їх спільна донька більше дев`яти років активно займається хореографією. Має відповідні фізичні та моральні дані. Однак, дане захоплення потребує купівлі спеціального одягу, взуття, додаткових аксесуарів, а також її заняття в спеціалізованому закладі оплачуються позивачем. Вартість абонемента на відвідування із хореографії складає суму в розмірі 1550,00 грн. на місяць, та ці витрати є додатковими, а тому позивач вважає, що половина цих витрат має бути компенсована відповідачем, в зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду та просить суд стягнути із відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3. в розмірі 755,00 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.12.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.12.2020 року, було роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на дитину. Виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Передано роз`єднані матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду. Рогляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення додаткових витрат на дитину, було продовжено у справі № 752/23516/20 (провадження № 2/752/7764/20).

Після відкриття провадження у справі позивач з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відповідач відзив на позов до суду не подав. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступни підстав.

Судом встановлено, що із 03.12.2005 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року у справі № 752/17684/15-ц.

В період шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.02.2016 року у справі № 752/17684/15-ц, було стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. на утримання ОСОБА_3. та ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу на кожну дитину, щомісяця, однак, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи із 27.10.2015 року і до повноліття дитини, або ж зміни матеріального стану сторін.

12.07.2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, після державної реєстрації якого прізвище дружині було присвоєно ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Позивач вказує, що спільна донька сторін ОСОБА_3 більше дев`яти років активно займається хореографією, має відповідні фізичні та моральні дані, однак, дане захоплення потребує купівлі спеціального одягу, взуття, додаткових аксесуарів, а також її заняття в спеціалізованому закладі оплачуються позивачем. Вартість абонемента на відвідування із хореографії складає суму в розмірі 1550,00 грн. на місяць, та ці витрати є додатковими, а тому відповідач має компенсувати половину вказаних додаткових витрат.

На підтвердження заявлених вимог позивач надала суду копію квитанції № 1877704 від 10.09.2020 року, про сплату суми в розірі 1550,00 грн. абонементу за послуги YUMMY CREW.

Однак, ідентифікувати те, що зазначену суму було сплачено позивачем за відвідування хореографії донькою сторін ОСОБА_3. , не вбачається можливим, оскільки, ці дані в квитанції відсутні, та інших доказів на підтвердження відвідування донькою хореографії та те, що вона має відповідні здібності, стороною позивача суду надано не було.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №761/6933/17.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами, а при стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.

Однак, слід зазначити про те, що стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів, що додаткові витрати на зайняття хореографією дитини викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини), чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача не надано суду достатніх доказів на підтвердження позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, пов`язану із розвитком здібностей дитини, суд вважає, що позов є недоведеним, а відтак в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.П. Чередніченко