Справа № 409/955/21
Пров. № 4-с/409/10/21
У Х В А Л А

27 травня 2021 року смт Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань: А.Г.Акименко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Білокуракине цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько Ольги Миколаївни, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області зі скаргою на на дії головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько Ольги Миколаївни.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 02.12.2020 Білокуракинський районний суд Луганської області по справі № 409/97/20 частково задовольнив позовні вимоги позивачів та стягнув в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 10000 грн по 5000 грн кожному та частину суми сплаченого судового збору, а саме 840,80 грн по 420,40 грн кожному. По справі 11.01.2021 Білокуракинським районним судом Луганської області було видано виконавчий лист, котрий надіслано до Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Однак, з повідомлення від 01.04.2021 року № 5394/181-76, отриманого поштою 07.04.2021 року, позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчих документах відсутні дата народження та реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника. Такі дії державного виконавця щодо повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання не відповідають нормам діючого законодавства України та порушують його права на виконання судового рішення. У зв`язку з чим скаржник просить суд визнати неправомірним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько Ольги Миколаївни від 01.04.2021 року про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 січня 2021 року у справі № 409/97/20 щодо боржника ОСОБА_3 .

Скаржник та представник скаржника в судове засідання не з`явилися, в скарзі представник скаржника просив суд розглянути справу без їх участі.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надходило.

Боржники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином на підставі п. 19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

Суд, вивчивши матеріали вказаної справи, вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.01.2021 Білокуракинським районним судом Луганської області видано виконавчий лист по справі № 409/97/20 щодо боржника ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5000 грн та частини судового збору в розмірі 420,40 грн (а.с. 5).

01.04.2021 головним державним виконавцем Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько О.М. було прийняте рішення про повернення стягувачу ОСОБА_1 без прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Білокуракинським районним судом Луганської області 11.01.2021 у справі № 409/97/20 щодо боржника ОСОБА_3 на підставі пункту 6 частини першої статті 4 Закону України «Про статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» провадження», оскільки у виконавчому документі відсутні дата народження та реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (а.с. 4).

Згідно ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

ЄСПЛ вказує, що право на суд, захищене статтею 6 Конвекції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У пункті 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Разом з тим, відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника та ідентифікаційний номер не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 749/1181/16-ц (провадження № 61-1115св18), від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (провадження № К/9901/21841/18), від 19 вересня 2019 року у справі № 469/1357/16-ц (провадження № 61-35493св18).

Сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19).

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, враховуючи, що відсутність у виконавчих листах реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника і його дати народження не є безумовною підставою для повернення виконавчих документів приходить висновку, що дії головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько О.М. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку із відсутністю у них вищевказаних реквізитів, порушують права стягувача та є такими, що не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, повідомлення головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько О.М. від 01.04.2021 року про повернення виконавчого листа, виданого Білокуракинським районним судом Луганської області 11.01.2021 у справі № 409/97/20 щодо боржника ОСОБА_3 , без прийняття до виконання на підставі п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», є неправомірним.

Разом з тим слід зазначити, що Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Отже, в даному випадку на державного виконавця суд вважає за можливе покласти обов`язок вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити, визнати неправомірними дії головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько О.М. по поверненню 01.04.2021 стягувачу ОСОБА_1 без прийняття до виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 , виданого Білокуракинським районним судом Луганської області 11.01.2021 у справі № 409/97/20 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5000 грн та частини судового збору в розмірі 420,40 грн, та зобов`язати Луганський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Білокуракинським районним судом Луганської області 11.01.2021 у справі № 409/97/20 щодо боржника ОСОБА_7 ..

На підставі викладеного та керуючись Законом України „Про виконавче провадження, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, ст.ст. 259, 260, 354, 450-451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько Ольги Миколаївни задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) Будько Ольги Миколаївни по поверненню 01.04.2021 стягувачу ОСОБА_1 без прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Білокуракинським районним судом Луганської області 11.01.2021 у справі № 409/97/20 щодо боржника ОСОБА_3 .

Зобов`язати Луганський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 , виданого Білокуракинським районним судом Луганської області 11.01.2021 у справі № 409/97/20 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5000 грн та частини судового збору в розмірі 420,40 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко