Справа № 346/1042/21
Провадження № 2/346/832/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Махно Н.В.,

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.,

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Коломийського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. На обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що сторони перебували у шлюбі з 13 лютого 1993 р., який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 травня 2015 р. розірвано. Зазначає, що за час спільного проживання вони набули житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,08 га., цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :22:003:0015 що розташована по АДРЕСА_2 . Право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна в цілому зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 у зв`язку з чим позивач, посилаючись на норми ст. 60, 69, 70 СК України, просить визнати за ним право власності на1/2 спільного майна подружжя, а саме: житлового будинку 2008 року побудови, загальною площею 156,3 кв. м., житловою площею 100,6 кв. м., господарських будівлель і споруд: альтанка, літ. Б, літня кухня літ. В, сарай, літ Г, гараж, літ Д, сарай, літ Е, паливна, літ Є, навіс, літ Ж, колодязь, № 1, огорожа, ворота, № 2, 3, що розташовані по АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею, 0,08 га. надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :22:003:0015 що розташована по АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_2 скористалась наданим їй цивільним процесуальним законодавством правом на подання відзиву в якому зазначила, що вважає доводи викладені в позовній заяві такими, що підлягають до часткового задоволення, а факти, викладені в ній, такими що відповідають фактичним обставинам справи.

В судовому засідання позивач позов підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.02.1993 року між сторонами зареєстровано шлюб у відділі ЗАГСу Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області (а.с.6). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області у справі № 346/974/15-ц від 25 травня 2015 р. (набуло законної сили 05.06.2015 р.) шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7-8).

За ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 , що стверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.05.2015 р. (а.с.9-10) Згідно вказаного свідоцтва за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться - житловий будинок 2008 року побудови, загальною площею 156,3 кв. м., житловою площею 100,6 кв. м., господарські будівлі і споруди: альтанка, літ. Б, літня кухня літ. В, сарай, літ Г, гараж, літ Д, сарай, літ Е, паливна, літ Є, навіс, літ Ж, колодязь, № 1, огорожа, ворота, № 2, 3.

Зазначене право власності зареєстровано згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11-12), Коломийським МБТІ виготовлений технічний паспорт (а.с.13-18).

За ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,08 га., цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :22:003:0015 що розташована по АДРЕСА_2 . (а.с. 19-20).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Згідно ст. 60, 61 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. №11: «22. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. 23. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч. 3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих,які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того,на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох».

Відповідно до п. 25 цієї ж постанови, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК ( 435-15 ), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, враховуючи, що набутий сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка площею, 0,08 га. надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :22:003:0015 що розташована по АДРЕСА_2 є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, тому суд дійшов висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем право власності на 1/2 вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 1/2 спільного майна подружжя, а саме: житлового будинку 2008 року побудови, загальною площею 156,3 кв. м., житловою площею 100,6 кв. м., господарських будівлель і споруд: альтанка, літ. Б, літня кухня літ. В, сарай, літ Г, гараж, літ Д, сарай, літ Е, паливна, літ Є, навіс, літ Ж, колодязь, № 1, огорожа, ворота, № 2, 3, що розташовані по АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею, 0,08 га. надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :22:003:0015 що розташована по АДРЕСА_2

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 31.05.2021 року.

Суддя Махно Н. В.