Постанова

Іменем України

27 травня 2021 року

м. Київ

справа № 766/17427/17

провадження № 61-22213св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Шумен»,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 червня 2019 року в складі судді Ус О. В. та постанову Херсонського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року в складі колегії суддів: Пузанової Л. В., Склярської І. В., Чорної Т. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Шумен» (далі - ТОВ «Шумен») та з урахуванням уточнення позовних вимог просила: визнати дії відповідача неправомірними; зобов`язати ТОВ «Шумен» укласти з нею договір по наданню послуг з утримання будинку та прибудинкової території відповідно до типового договору; зобов`язати відповідача зробити перерахунок сплати за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових мереж гарячого водопостачання з лютого 2010 року по 30 вересня 2017 року та скасувати борг; зобов`язати ТОВ «Шумен» зробити перерахунок сплати за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових мереж холодного водопостачання за період з 17 листопада 2010 року по 21 червня 2014 року та за період з 10 квітня 2014 року по 30 вересня 2017 року відповідно до Закону України №1198-VІІ від 10 квітня 2014 року та скасувати борг за період з 17 листопада 2010 року по 30 вересня 2017 року; зобов`язати ТОВ «Шумен» зробити перерахунок сплати за послуги обслуговування внутрішньобудинкових мереж теплопостачання за період з 10 квітня 2014 року по 30 вересня 2017 року відповідно до Закону України №1198- VІІ від 10 квітня 2014 року та скасувати борг; зобов`язати ТОВ «Шумен» зробити перерахунок сплати за послуги вивезення та захоронення твердих побутових відходів за період з 17 листопада 2010 року по 21 червня 2014 року та скасувати борг.

В обґрунтування позову зазначала, що у лютому 2010 року Херсонське управління житлово-комунального господарства передало будинок АДРЕСА_1 , в якому вона проживає, на технічне обслуговування ТОВ «Шумен».

Відповідач як виконавець послуг з утримання будинку та прибудинкової території неналежним чином виконує свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг, незаконно здійснює нарахування за послуги з утримання мереж гарячого водопостачання за відсутності у будинку цих мереж, а також за послугу вивезення та захоронення твердих побутових відходів, якою вона не мала можливості користуватися, своєчасно не надає послуги з обслуговування внутрішньобудинкових мереж холодного водопостачання, внаслідок чого з 17 листопада 2010 року по 21 червня 2014 року у її квартирі було відсутнє водопостачання.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просила позов задовольнити.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано ТОВ «Шумен» укласти з ОСОБА_2 договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач 01 листопада 2018 року підготував та підписав типовий договір про надання послуг в утриманні будинків та прибудинкових територій, який направлено на адресу ОСОБА_2 . Разом з тим, вказаний договір не відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема Правилам надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типовому договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року № 712, що є підставою для задоволення вимоги ОСОБА_2 про зобов`язання укласти договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Нарахування оплати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території відбувалося з урахуванням рішення органу місцевого самоврядування щодо затвердження тарифів для багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 та з врахуванням відсутності актів-претензій споживачів, зокрема, ОСОБА_2 , щодо якості наданих послуг.

ОСОБА_2 є наймачем квартири № 9 , яка знаходиться у зазначеному будинку, та відповідно споживачем послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території. Вона визнала той факт, що відповідач відкрив на її ім`я особовий рахунок та видав розрахункову книжку.

У червні 2010 року та грудні 2010 року позивач зверталася до відповідача з актами-претензіями про здійснення перерахунку за надані житлово-комунальні послуги, зокрема за обслуговування внутрішньобудинкових мереж гарячого водопостачання. В лютому 2012 року ТОВ «Шумен» провело перерахунок за ненадану послугу з обслуговування мереж гарячого водопостачання та списало 27, 08 грн, тобто зменшило квартплату за 12 місяців.

У період з 17 листопада 2010 року по 31 грудня 2011 року, а також з 01 січня 2012 року по 30 вересня 2017 року позивач не зверталася з актами-претензіями про зменшення квартплати, в тому числі за неотримані послуги з обслуговування внутрішньобудинкових мереж холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання, вивезення та захоронення твердих побутових відходів, тому відсутні підстави для здійснення перерахунку за надані послуги.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 червня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року в частині відмови у задоволенні вимоги про зобов'язання ТОВ «Шумен» зробити перерахунок сплати за послуги вивезення та захоронення твердих побутових відходів за період з 17 листопада 2010 року по 21 червня 2014 року та скасування боргу в сумі 329, 38 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування касаційної скарги зазначала, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував пункт 6 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», так як не врахував вимоги зазначеного пункту щодо прав споживача не сплачувати вартість житлово-комунальних послуг за період фактичної їх відсутності.

Апеляційний суд дійшов неправильного висновку про те, що їй необхідно надати довідку про проживання в іншому місці для перерахунку вартості послуг, які не надавалися. Разом з тим, житлово-комунальні послуги надавалися усім мешканцям будинку крім неї.

Без надання послуг з водопостачання немає джерел виникнення сміття, тому вивезення та захоронення сміття стає невикористаною послугою.

Судові рішення в іншій частині в касаційному порядку не оскаржувалися та не переглядаються.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Херсонського міського суду Херсонської області.

02 січня 2020 року справа № 766/17427/17 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Суди встановили, що ОСОБА_2 є наймачем квартири АДРЕСА_3 та, відповідно, споживачем послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території. Позивач визнала, що відповідач відкрив на її ім`я особовий рахунок та видав розрахункову книжку.

За договором № 54 від 17 квітня 2008 року, укладеним на три роки між Управлінням житлового господарства Херсонської міської ради та ТОВ «Шумен», останньому передано функції з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами і власниками житлових приміщень.

За додатковою угодою б/н до договору № 54 від 17 квітня 2008 року термін дії договору змінено до моменту укладення нового договору з переможцем конкурсу.

Додатковою угодою від 11 листопада 2015 року б/н про внесення змін до Договору № 54 від 17 квітня 2008 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в преамбулі та тексті договору ТОВ «Шумен» змінено на ТОВ «Керуюча компанія «Шумен».

Відповідно до додатку до договору до компетенції ТОВ «Керуюча компанія «Шумен» віднесено будинок АДРЕСА_1 .

Згідно листа ТОВ «Шумен» від 26 березня 2018 року за вих. № 39 на запит суду повідомлено, що відповідно до відомостей бухгалтерського обліку станом на 26 березня 2018 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_2 , будь-яка заборгованість з надання житлово-комунальних послуг не обліковується.

Звертаючись до суду з вимогами про зобов`язання ТОВ «Шумен» зробити перерахунок сплати за послуги вивезення та захоронення твердих побутових відходів за період з 17 листопада 2010 року по 21 червня 2014 року та скасувати борг в сумі 329, 38 грн ОСОБА_2 зазначала, що до переліку мінімально необхідних житлово-комунальних послуг відноситься послуга водопостачання холодної води, яка їй не надавалася у період з 17 листопада 2010 року по 21 червня 2014 року, відтак у цей період вона не могла можливості користуватися послугою з вивезення та захоронення твердих побутових відходів, за яку відповідач незаконно нараховував оплату.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Пунктом 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавець зобов`язаний розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

При цьому факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги, що є порушенням умов договору в розумінні статей 526, 530 Цивільного кодексу України, повинен бути зафіксований належним чином.

У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Вказане право передбачене статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Акт- претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання ТОВ «Шумен» зробити перерахунок сплати за послуги вивезення та захоронення твердих побутових відходів за період з 17 листопада 2010 року по 21 червня 2014 року та скасування боргу в сумі 329, 38 грн, оскільки позивачем не надано належних доказів звернення до виконавця послуг з метою складання акту-претензії щодо неналежного виконання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89, 367, 368 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для їх скасування. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 червня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року в оскарженій частині залишити без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 червня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року в частині вирішення вимог про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Шумен» зробити перерахунок сплати за послуги вивезення та захоронення твердих побутових відходів за період з 17 листопада 2010 року по 21 червня 2014 року та скасування боргу залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков