УХВАЛА

про забезпечення позову

22 січня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря Головчиної А.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І., Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Воєводіна І.М. про визнання заповіту і договору дарування недійсними та застосування наслідків їх недійсності .

Ухвалою 14.01.2021 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Після подачі позову до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , в якій вона просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначено, що в позовній заяві позивач просить визнати договір дарування від 23.11.2018 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та заповіт від 19.04.2016 року, складений ОСОБА_4 , недійсними та застосувати наслідки їх недійсності. У разі задоволення позовних вимог позивач, як спадкоємець , зможе відновити свої права на спадкування після смерті ОСОБА_4 та отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_2 . Позивач має припущення, що відповідачка у будь-який момент може відчужити спірну квартиру на користь третіх осіб. При таких обставинах невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення в разі задоволення позову. Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 дослідивши надані заявником докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень наданих в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача з вимогами про визнання заповіту і договору дарування недійсними та застосування наслідків їх недійсності .

Згідно з договором дарування від 23.11.2018 року ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов зокрема забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 5 ст. 153 ЦПК України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Зважаючи на наявність між сторонами спору про дійсність договору дарування предметом якого є квартира АДРЕСА_2 , суд приходить до висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 258-260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І., Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Воєводіна І.М. про визнання заповіту і договору дарування недійсними та застосування наслідків їх недійсності, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Т.І.Рядча