Справа № 149/2331/20
Провадження №2/149/41/21
Номер рядка звіту 71
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
25.01.2021 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Робак М. В.
при секретарі Поліщук Л. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Хмільницької РДА в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,
Представник позивача звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Мати дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13.02.2017 малолітнього ОСОБА_1 було відібрано від батька без позбавлення останнього батьківських прав. Дитина була влаштована до будинку сімейного типу в родину ОСОБА_6 , жителів с. Лозова Хмільницького району Вінницької області. Зі слів вихователя будинку сімейного типу ОСОБА_6 з моменту відібрання дитини ОСОБА_2 лише двічі навідував сина, більше ніякої ініціативи у спілкуванні з дитиною не проявляв, тривалий час не піклувався про його фізичний та духовний розвиток, не цікавився навчанням. Вказані обставини свідчить про свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому представник позивача просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1 та стягнути із відповідача аліменти на користь виховательки будинку сімейного типу ОСОБА_3 ..
В судове засідання учасники справи не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, причини неявки суду не повідомив.
Третя особа до суду теж не з"явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.
За одночасного існування умов, визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив таке: ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія на а.с. 2). Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (копія на а.с. 3) мати дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. З рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13.02.2017 вбачається, що ОСОБА_1 було відібрано від батька ОСОБА_2 без позбавлення останнього батьківських прав (копія на а.с. 7-8). Розпорядженням Хмільницької РДА від 27.02.2017 ОСОБА_1 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (копія на а.с. 4). 16.03.2017 дитину було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу в родину ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (копія на а.с. 5-6). З письмових пояснень вихователя будинку сімейного типу ОСОБА_6 вбачається, що з моменту відібрання дитини ОСОБА_2 лише двічі навідував сина, більше ніякої ініціативи у спілкуванні з дитиною не проявляв (копія на а.с. 10). З довідки-характеристики Березнянської сільської ради від 04.08.2020 вбачається, що відповідач працьовитий, але часто зловживає спиртними напоями і не може довго затриматись на роботі (копія на а.с. 9). Згідно висновку органу опіки та піклування Хмільницької РДА доцільним є позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 (копія на а.с. 12).
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч її бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).
Належними та допустимими доказами підтверджується факт ухилення ОСОБА_2 від своїх батьківських обов`язків по вихованню сина ОСОБА_1 , що проявляється в ухиленні від спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, відсутності зацікавленості щодо фізичного та духовного розвитку сина, його навчання. Неявка в судові засідання відповідача, зважаючи на належне його повідомлення про час та місце слухання справи, теж розцінюється судом як байдужість до подальшої долі дитини, а тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1 .
Також суд роз`яснює, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь виховательки будинку сімейного типу ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1 у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не меншн 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, суд виходить з такого.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно п. 20 «Положення про дитячий будинок сімейного типу», затвердженого постановою КабінетуМіністрівУкраїни від 26 квітня 2002 р. № 564, батьки-вихователі є законними представниками вихованців і захисниками їх прав та інтересів у всіх органах, установах та
організаціях без спеціальних на те повноважень.
Оскільки ОСОБА_3 є законним представником ОСОБА_1 , останній з нею проживає в с. Лозова Хмільницького району Вінницької області, суд приходить висновку про можливість стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь виховательки будинку сімейного типу ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1 у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу) , але не меншн 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця.
У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь дітей аліментів в частині суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.
На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 2102 грн.
Керуючись ст. ст. 7, 19, 150, 164, 166, 169 СК України, ст. ст.141, 280-282, 289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задоволити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 06.12.2014, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не меншн 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 16.10.2020 до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 06.12.2014, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ) на користь держави 2102 грн. судового збору.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Робак М. В.