ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2384/20 Номер провадження 22-ц/814/168/21Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д.О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Одринської Т.В., Пікуль В.П., при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2020 року (ухвалене суддею Зоріною Д.О., повний текст рішення складено суддею 30 жовтня 2020 року) у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій прохав суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 04 лютого 2020 року з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 лютого 2020 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області ухвалено рішення про стягнення з позивача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 11 листопада 2019 року, до досягнення дітьми повноліття. На виконання вказаного рішення був виданий виконавчий лист, який наразі перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби. Позивач зазначає, що він виконує рішення суду, щомісячно сплачуючи аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, з часу ухвалення вказаного рішення про стягнення аліментів, його матеріальне та сімейне становище змінилось, позивач створив сім`ю, проживає без реєстрації шлюбу з жінкою. Також на утриманні позивача ОСОБА_1 перебуває пристаріла мати 1940 року народження, яка згідно консультативного висновку спеціаліста лікаря, має ряд захворювань, та на лікування якої позивач витрачає більшу частину його доходу. Позивач вказує, що після сплати аліментів він фактично не має коштів для нормального існування та забезпечення родини життєвими потребами. За викладених обставин, позивач і звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2020 року в задоволенні позовних вимогОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 а подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2020 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи.

Зокрема вказує, що місцевим судом при винесенні рішення не враховано ті обставини, що після сплати аліментів він не має достатньо коштів на задоволення власних потреб. Після відрахування сум аліментів у нього не вистачає коштів на оплату комунальних послуг та придбання предметів першої необхідності. Звертає увагу суду, що ОСОБА_5 не сплачує аліменти у відповіднім розмірі, тобто тягар по утриманню дітей ліг на нього у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання проводилося в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення сторін згідно положень передбачених ч.13 ст.7 ЦПК України, та ч.2 ст. 369 ЦПК України, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,що рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 04 лютого 2020 року по справі №537/4843/19 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення аліментів; ухвалено стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 листопада 2019 року та до досягнення дітьми повноліття; стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 листопада 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

Зі змісту вказаного вище рішення вбачається, що позивач ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_5 є матір`ю малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти за вказаним вище рішенням суду стягнуто на користь бабусі дітей ОСОБА_2 .

Згідно частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, звертаючись до суду з позовними вимогами про зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що на його утриманні перебуває матір ОСОБА_6 , яка має ряд захворювань, на підтвердження чого надав суду: свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , копію паспорту серії НОМЕР_2 ; консультативний висновок спеціаліста ПП ЛДЦ «Арніка Плюс» від 17 січня 2020 року; довідку №008234, видану ПП ЛДЦ «Арніка Плюс» 17 січня 2020 року.

Також на підтвердження перебування у скрутному матеріальному становищі стороною позивача надано до суду: копії квитанцій про сплату комунальних послуг від 09 грудня 2019 року на суму 2633,00 грн, копію квитанції від 08 січня 2020 року на суму 2640,00 грн; довідку про доходи, видану 17 січня 2020 року ФО-П ОСОБА_7 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 працює на даному підприємстві на посаді слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів, та його дохід в період з липня 2019 року по грудень 2019 року склав 25 500 грн. 00 коп., зі щомісячною нарахованою заробітною платою в розмірі 4 250 грн. 00 коп.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона проживає з позивачем ОСОБА_1 в цивільному шлюбі близько одного року, офіційно шлюб не зареєстровано. Разом з ними проживає мати позивача, яка є людиною похилого віку. Оскільки доходів в сім`ї не вистачає для забезпечення потреб членів сім`ї, позивач і звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того,позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено факт погіршення його матеріального становища з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів та по час постановлення судового рішення по справі про зменшення розміру аліментів, загальний строк якого складає вісім місяців, із врахуванням того факту, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення його позовних вимог, були предметом судового розгляду первісного позову про стягнення аліментів і, як вбачається зі останнього, не були прийняті до уваги судом як обставини, що відповідно до вимог Сімейного кодексу України свідчать про підставу зменшення розміру стягуваних аліментів, тому суд прийшов до висновку про необхідність відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи зі змісту даної норми, суд не наділений повноваженнями зменшувати розмір аліментів, за рахунок зниження мінімального гарантованого розміру аліментів.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Однак, позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з відповідним позовом на обґрунтування своїх вимог зазначивши обставин, які на його погляд є підставою для зменшення розміру аліментів, доказів реальної зміни матеріального або сімейного стану сторін, або погіршення або поліпшення здоров`я або покращення матеріального становища одержувача аліментів, тощо не надав.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 04 лютого 2020 року по справі №537/4843/19, яким було стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учасниками справи, зокрема, ОСОБА_1 , не оскаржувалось, встановлені в ньому обставини не заперечувались сторонами.

Водночас, із наданих до суду стороною позивача письмових матеріалів вбачається, що з часу ухвалення рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 04 лютого 2020 року по справі №537/4843/19 майновий стан позивача не змінився. ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження протилежного.

Доводи апелянта про те, що на його утриманні перебуває його пристаріла матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем не надано доказів того, що його мати ОСОБА_6 перебуває на його утриманні та позивач надає їй матеріальну допомогу, зокрема на лікування.

Також, суд звертає увагу на те, що мати позивача отримує пенсію, що не спростовано позивачем і відповідно має матеріальну можливість себе утримувати.

Суд вважає, що позивач є особою працездатного віку, доказів щодо стану здоров`я позивача та наявність медичних протипоказань останнього матеріали справи не містять, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що позивач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей в розмірі, який визначений за рішенням суду. Це при тому, що сукупний розмір аліментів, який стягується на дітей відповідача не перевищує встановлений закон максимальний розмір відрахувань.

Зміна сімейного стану не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічна позиція мається у постанові Верховного Суду у справі №565/2071/19 від 16.09.2020 року.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_5 не сплачує аліменти у відповіднім розмірі, тобто тягар по утриманню дітей ліг на нього у повному обсязі є необгрунтованим, оскільки за рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 лютого 2020 року зобов`язання по сплаті аліментів покладено не лише на батька ОСОБА_1 , а і на матір ОСОБА_5 .

Тому, оскільки підстави для зменшення розміру аліментів, передбачені ст.192 СК України, судом не встановлені, а отже місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 26.01.2021 року.

Головуючий суддя : __________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ Т.В. Одринська_______________ В.П. Пікуль