Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.01.2021 р. 145/1683/20

2/145/249/2021

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 07 жовтня 2018 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу син проживатиме з нею.

Спільного майна в них немає.

Фактично шлюб розпався, вони з відповідачем вже протягом двох останніх місяців не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та спільно не проживають.

Вони втратили взаємні почуття один до одного, втрачено взаємоповагу, тому, на її думку, немає ніякого сенсу в продовженні та збереженні даного шлюбу. Причиною розірвання відносин стало те, що вони не могли знайти взаєморозуміння стосовно багатьох важливих питань щодо їхнього спільного проживання. У них різні характери та погляди на життя і різні плани щодо майбутнього. Тому в даний час між ними склались неприязні відносини, примирення уже неможливе.

Вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає її інтересам.

Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, просить розірвати шлюб.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2018 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 (а.с.4), який після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою.

Шлюб фактично розпався. Сторони близько шести місяців проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Керуючись ст.ст.4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 07 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №57.

Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище " ОСОБА_1 ".

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 25 січня 2021 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.