Справа №464/6268/20
пр № 2/464/33/21
У Х В А Л А

28 травня 2021 року м. Львів

Сихівський районний суд міста Львова

у складі судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Бенцак А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 464/6268/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Валенс Груп» про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати,

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою до про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати за час роботи на посаді начальника постачання з 27 січня 2020 року по 23 жовтня 2020 року в сумі 44 042 гривень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 13 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено судове засідання.

Позивачем 12 квітня 2021 року подано заяву про уточнення позовних вимог (збільшення позовних вимог), добавивши наступні вимоги:

-стягнення з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день винесення рішення з розрахунку 237,72 грн/день;

-зобов`язати відповідача змінити підставу звільнення її у відповідності до вимог поданої нею заяви на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, та виплатити їй вихідну допомого у розмірі тримісячного середнього заробітку.

Учасники справи у судове засідання призначене на 14:10 год 26 травня 2021 не з`явилися.

Позивач скористалася правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення такого.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту ч.2 статті 49 ЦПК України вбачається, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року (справа № 922/404/19) виклав висновок, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Ураховуючи наведене, суд приходить висновку, що правові підстави для прийняття заяви з додатковими вимогами відсутні, оскільки за такою заявою заявляється нові вимоги, що не є за своїм змістом збільшенням розміру позовних вимог та таке уточнення подано після проведення першого судового засідання.

Керуючись ст.ст.76, 84, 258, 260, 261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Повне судове рішення складено та підписано 28 травня 2021 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5, 9 ст.268 ЦПК України.

Суддя Г.О.Шашуріна