Справа № 663/2503/20
Провадження № 2/663/186/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Скадовськ Херсонської області

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Радіонової О. Ю.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа: Скадовська міська рада Скадовського району Херсонської області, про виділення частини житлового будинку в натурі та припинення права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою про виділення частини житлового будинку в натурі та припинення права спільної часткової власності, вимоги якої мотивували тим, що ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 11 червня 2001 року затверджена мирова угода за умовами якої власникам квартир багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 виділені земельні ділянки, а саме: власникам квартири АДРЕСА_2 по схемі перша частина, площею 244 кв.м.; власникам квартири АДРЕСА_3 по схемі друга частина, площею 151 кв.м.; власникам квартири АДРЕСА_4 по схемі третя частина, площею 161 кв.м.; власникам квартири АДРЕСА_5 , площею 232 кв.м. Земельна ділянка площею 123 кв.м. залишилася у загальному користуванні співвласників житлового будинку.

У подальшому виділені земельні ділянки під квартирами АДРЕСА_4 власниками якої є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та № 5 власниками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 19.07.2008 позивачка придбала у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , квартиру АДРЕСА_6 .

Позивач вказує, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_7 , розділено на частини, право власності сторін оформлено свідоцтвами про право власності на відповідні квартири, власники яких кожний окремо та самостійно користуються ними, виходячи з власних потреб. За кожною квартирою фактично закріплена частина земельної ділянки, яка індивідуально використовується кожним власником квартири.

Посилаючись на вказані обставини позивач просила суд виділити в натурі належну їй квартиру АДРЕСА_6 , житловою площею 13,9 кв.м., загальною площею 37,2 кв.м. та сарай площею 5,6 кв.м., розташовані на земельній ділянці виділеній у користування на підставі ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 11 червня 2001 року у справі № 2-355/01.

Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 17-18).

Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року до участі в справі залучено співвідповідачем ОСОБА_8 (а.с. 78).

Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року по справі постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 90-91).

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання, будучи повідомленими про його дату, час та місце, не з`явилися. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 подали заяви з проханням розглядати справу без їх участі, висловили позицію про визнання позовних вимог (а.с. 46, 48).

Скадовською міською радою Скадовського району Херсонської області явку представника в судове засідання не забезпечено.

Заслухавши доводи представника позивачки, дослідивши надані докази, матеріали інвентарних справ, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

За приписами статей 12, 13, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин убачається наступне.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 11 червня 2001 року по справі № 2-355/01 затверджена мирова угода за умовами якої власникам квартир багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 виділені земельні ділянки, а саме: власникам квартири АДРЕСА_2 по схемі перша частина, площею 244 кв.м.; власникам квартири АДРЕСА_3 по схемі друга частина, площею 151 кв.м.; власникам квартири АДРЕСА_4 по схемі третя частина, площею 161 кв.м.; власникам квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 по схемі четверта частина, площею 232 кв.м. Земельна ділянка площею 123 кв.м. залишилася у загальному користуванні співвласників житлового будинку (а.с. 4-5).

За умовами договору купівлі-продажу квартири від 19.07.2008 ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , квартиру АДРЕСА_6 (а.с. 6).

Рішенням Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області від 26.02.2010, ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_8 , орієнтовною площею 232,0 кв.м., а площу 123 кв.м. залишити в загальному користуванні згідно рішення суду (а.с. 76).

Стаття 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, що означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 статті 380 ЦК України встановлено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно підпункту «а» пункту 14.1.129 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) житловий будинок будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості.

В судовому засіданні представник позивачки зауважив, і це не спростовано дослідженими доказами, що кожний зі власників квартир проживає у своїй частині і здійснює право користування і розпорядження майном, не приносячи незручностей іншим власникам квартир. Ці частини відокремлені, мають самостійні виходи на земельну ділянку.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Проаналізувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявлені позивачкою, суд вважає, що позовна заява в частині вимоги про виділ в натурі належної їй квартири, розташованої на земельній ділянці виділеній у користування на підставі ухвали суду від 11 червня 2001 року, підлягає задоволенню.

У задоволенні вимоги про виділ в натурі сараю площею 5,6 кв.м. слід відмовити з підстав відсутності даних щодо його реєстрації як об`єкта нерухомого майна в порядку встановленому законом.

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-82, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Виділити в натурі належну ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , квартиру АДРЕСА_6 , житловою площею 13,9 кв.м., загальною площею 37,2 кв.м., яка розташована на земельній ділянці виділеній у користування на підставі ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 11 червня 2001 року у справі № 2-355/01.

У задоволенні вимоги про виділ в натурі сараю площею 5,6 кв.м. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Скадовський районний суд Херсонської області з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 22 січня 2021 року.

Суддя Пухальський С. В.