ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1646/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Заставенко М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 6 865,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 20.02.2017 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №АК/6147358, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 . 28.02.2017 року в м. Києві на вул. Куренівській, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , який було застраховано у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди було пошкоджено застрахований автомобіль. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 07.06.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було здійснено потерпілій особі виплату страхового відшкодування в розмірі 6 865,75 грн. Після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», про відшкодування завданої майнової шкоди.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 28.09.2020 року матеріали даної цивільної справи передано для розгляду за територіальною підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.11.2020 року матеріали цивільної справи прийнято до провадження суддею Заставенко М.О. Призначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

При цьому, ухвала про відкриття провадження по справі, матеріали позовної заяви з додатками були направлені відповідачу. Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, не надала.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.02.2017 року в м. Києві на вул. Куренівській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 . В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» автомобіль - «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 07.06.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 112-4, 124 КУпАП (а. с. 5).

Відповідно до страхового акту № 03 від 06.10.2017 року, розрахунку суми страхового відшкодування, загальна сума страхового відшкодування становить - 6 865,75 грн. (а. с. 11, 13).

12.10.2017 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було перераховано ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 6 865,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР061597 (а. с. 12).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту «в» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (позивач) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

З огляду на наведене, позовна заява ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2102 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись, ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь «Страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» в рахунок відшкодування заподіяної шкоди 6 865,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь «Страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» витрати на відшкодування судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», , адреса: м. Київ, вул. Глибочицька, 44.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: М.О. Заставенко