Провадження № 88-ц/4808/6/21
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О.В.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

за участю секретаря Пацаган В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Будівельно-монтажного управління філії «Будівельно-монтажної фірми «Укргазпромбуд», акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та незаконно утриманих коштів,

в с т а н о в и в :

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року частково задоволено апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз». Рішення Івано-Франківського міського суду від 10 березня 2020 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до АТ «Укртрансгаз» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та незаконно утриманих коштів скасовано. Ухвалено у цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнуто з АТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 9 445,20 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - з 05 травня 2018 року по день фактичного розрахунку 20 червня 2018 року з урахуванням всіх обов`язкових платежів. У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення незаконно утриманих коштів відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У квітні 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась в суд із заявою про перегляд цієї постанови за нововиявленими обставинами.

Такими вважає відповідь начальника Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Р.Пахоліка від 09 грудня 2020 року за №142468 на її звернення від 27 листопада 2020 року, в якій зазначено, що 14 листопада 2018 року державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС винесено постанову про передачу виконавчого провадження №49482848 з виконання виконавчого листа №343/1842/14-ц від 24 листопада 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів до Долинського РВ ДВС. Щодо обгрунтування суми заборгованості в розмірі 1 869,27 грн, то оригінали розрахунку зі сплати аліментів та оригінал виконавчого документа знаходяться у матеріалах виконавчого провадження.

Аналогічно у відповіді заступника начальника Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22 лютого 2021 року ОСОБА_4 вказано, що оскільки боржник звільнився з ПАТ «Укртрансгаз» та зареєстрований у с. Княжолука Долинського району 14 листопада 2018 року державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження до Долинського РВ ДВС. В цій постанові встановлено суму заборгованості в розмірі 1 869,27 грн. Також 22 листопада 2018 року державним виконавцем Долинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Проте, на адресу боржника ОСОБА_1 постанова про передачу та прийняття виконавчого провадження не надходила. Крім того, їй при врученні постанови про передачу виконавчого провадження не було повідомлено суму заборгованості, а також те, що в матеріалах виконавчого провадження знаходяться оригінали розрахунку зі сплати аліментів та оригінал виконавчого документу.

Як на нововиявлену посилається також на встановлену 15 січня 2021 року обставину, яка зазначена у відповіді з Управління Державної виконавчої служби від 12 червня 2018 року №М-298/01-29 на №М-11365/20.4 від 17 травня 2018 року, що не була нею долучена при розгляді справи, оскільки вважалася втраченою.

Крім того, нею 03 травня 2021 року виявлено, що у звіті №858 від 29 листопада 2017 року у графі із позначкою «Інше» вписані дані, з яких вбачається що бухгалтеру БМУ-4 ще до отримання листа від 10 лютого 2017 року було відомо про рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 26 травня 2021 року розгляд справи здійснюється в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 заяву підтримала з наведених у ній мотивів.

Представник АТ «Укртрансгаз» Мельник О.С. доводів заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не визнала, просила відмовити у її задоволенні.

ОСОБА_1 надіслав до апеляційного суду заяву, в якій покликаючись на представництво інтересів ОСОБА_2 просив розглядати справу в його відсутності.

Відтак відповідо до статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи не встановлено.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, незаконно утриманих коштів та переплати коштів по аліментах.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у день звільнення 04 травня 2018 року з філії «Будівельно-монтажна фірма «Укргазпромбуд» ПАТ «Укртрансгаз» всупереч статті 116 КЗпП йому не було виплачено належні кошти та не повідомлено про розмір нарахованих сум. Також з вини підприємства станом на 01 червня 2018 року виникла переплата стягнутих з нього аліментів у розмірі 10 189,28 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 березня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з АТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 145 456,08 грн за період з 04 травня 2018 року по 10 березня 2020 року, а також 10 189,28 грн загальної суми переплати коштів по сплаті аліментних платежів станом на 01 червня 2018 року. Вирішено питання розподілу судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року частково задоволено апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз». Рішення Івано-Франківського міського суду від 10 березня 2020 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до АТ «Укртрансгаз» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та незаконно утриманих коштів скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнуто з АТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 9 445,20 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - з 05 травня 2018 року по день фактичного розрахунку 20 червня 2018 року з урахуванням всіх обов`язкових платежів. У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення незаконно утриманих коштів відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2020 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року відмовлено (а.с. 15-17 т.5).

Звертаючись до суду із цією заявою, ОСОБА_2 просила переглянути постанову апеляційного суду покликаючись на нововиявлені обставини, що не були їй відомі на час розгляду справи по суті. Скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення.

У частині першій статті 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, суд повинен враховувати не тільки ту обставину, що заявнику не було відомо про них, а й те, що такі обставини не могли бути йому відомі на час розгляду справи.

Скасовуючи судове рішення та задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції виходив з того, що затримка розрахунку при звільненні становить 30 днів, отже середній заробіток за цей час складає 9 445,20 (30 днів х 314,84 грн). Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення переплати коштів за аліментами, суд в постанові від 20 серпня 2020 року дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами, що з вини підприємства, яке як підтверджується матеріалами справи належним чином відповідно до вимог державного виконавця здійснювало відрахування з заробітної плати, виникла переплата аліментів, відображена в розрахунку державного виконавця.

Зі змісту поданої заяви нововиявленими обставинами сторона вважає інформацію, що міститься в листах виконавчої служби щодо передачі виконавчого провадження з Івано-Франківського МВ ДВС до Долинського РВ ДВС, а також в звіті №858 від 29 листопада 2017 року про здійснення відрахування та виплати по БМУ-4 БМФ «Укргазпромбуд». Це, на думку заявника, дає можжливість дійти висновку про подвійне стягнення аліментів - за двома виконавчими листами, виданими 04 серпня 2014 року та 24 листопада 2015 року. А звідси - доведеність переплати аліментів в розмірі 10 189, 28 грн.

Разом з тим, підставами заявленого позову було непроведення повного розрахунку з ОСОБА_1 відповідно до статті 116 КЗпП України під час звільнення 04 травня 2018 року та переплата аліментів з вини власника станом на 01 червня 2018 року.

Постанова про передачу матеріалів виконавчого провадження до Долинського РВ ДВС державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС винесена 14 листопада 2018 року.У постанові зазначено суму заборгованості станом на 01 листопада 2018 року в розмірі 1 869,27 грн. Така постанова, як підтвердждується матеріалами справи, отримана нею як представником ОСОБА_1 ще в листопаді 2018 року.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом (частина 1 статті 19 Закону).

А отже заявник не навела переконливих доводів того, що позивачу не було відомо та не могло бути відомо про обставини, на які вона посилається у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Крім того, ці обставини не є тими, які могли б спростувати факти, покладені в основу судового рішення, вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення та не входять до предмета доказування.

Що стосується посилання ОСОБА_2 на те, що у звіті №858 від 29 листопада 2017 року у графі із позначкою «Інше» вписані дані, з яких вбачається, що бухгалтеру БМУ-4 ще до отримання листа виконавчої служби від 10 лютого 2017 року було відомо про рішення суду, що набрало законної сили, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, то такі не можуть бути прийняті до уваги. Вказаний звіт було долучено нею до матеріалів справи під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідно про цей доказ було відомо апеляційному суду (а.с. 25,39 т.2).

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Отже, враховуючи практику ЄСПЛ, норми процесуального права, доводи заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати чи змінити судове рішення.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови у задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 429 ЦПК України).

Оскільки зазначені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України і не мають значення для вирішення цієї справи, то у задоволенні заяви представника ОСОБА_5 ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року належить відмовити та зазначену постанову залишити в силі.

Враховуючи, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа відноситься до малозначних в силу закону. А тому ухвалене в ній судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 381 - 384, 390, 423, 429 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року відмовити.

Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуюча Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст ухвали складено 02 червня 2021 року.