ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7287/20Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 22-ц/817/38/21 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі:

Головуючої - Дикун С.І.

Суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

за участі секретаря - Боднар Р.В.

учасників справи - представника позивача

Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - Панькова О.П.;

представника відповідачки ОСОБА_1

адвоката Мельника Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу № 607/7287/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 серпня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ухваленого суддею Позняком В.М., повний текст судового рішення складено 17 серпня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову посилається на те, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» із заявою б/н від 12.08.2008 року та підтвердила згоду на те, що заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. Відповідачем 12.08.2008 року була підписана заява та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідачці відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та надано в користування кредитну картку. 12.08.2008 року відповідачкою також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми платежу за використання кредитних коштів. Відповідачка користувалась грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів та частково погашала заборгованість. Однак, свої зобов`язання відповідачка у повному обсязі не виконала та не надала банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, що відображено у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви.

Станом на 31.03.2020 року у відповідачки виникла заборгованість перед банком у розмірі 25264,51 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18891,43 грн., 4881,43 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 50 грн. - нарахована пеня, 250 грн., штраф (фіксована частина) та 1191,17 грн. - штраф (процентна частина). На підставі вищенаведеного банк просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 25264 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11 серпня 2020 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.08.2008 року у розмірі 25264.51 грн. відмовлено .

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПриватБанк просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування вимог посилається на те, що, відмовляючи у стягненні заборгованості, суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам у справі - копії анкети-заяви, з якої вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки та відсоткова ставка за користування кредитними коштами. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що позичальниця висловила згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчила, що згодна з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані у письмовому вигляді. Позичальниця власноручно підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна 30 днів пільгового періоду, в якій зазначена базова відсоткова ставка за користування кредитом 2.5%, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні.

Також банк вказує на те, що із виписки по руху коштів, яка є первинним документом, вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, знімала кошти в банкоматах, розраховувалася за товари, погашала наявну заборгованість та продовжував користуватись кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці.

Відзиву на апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України, враховуючи ціну позову - 25264,51 грн, дана справа підлягала розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, однак, з урахуванням необхідності з`ясування обставин справи, у відповідності до норм частини третьої вказаної статті, апеляційний суд розглядає справу з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ КБ ПриватБанк адвокат Паньков О.П. підтримав вимоги апеляційної скарги, зіславшись на викладені у ній доводи.

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю.О. заперечив апеляційну скаргу, рішення суду вважає законним та обгрунтованим, посилаючись, що позивач не надав на його клопотання жодного оригіналу доказу у справі, а тому суд підставно відмовив у позові за недоведеністю позовних вимог. Окрім того, зазначив, що він заперечує достовірність всіх доданих у справі документів, зокрема, розрахунку, виписки, а також те, що його довірителька підписувала заяву від 12.08.2008 року (а.с.32) та справку об условиях кредитирования (а.с.33), що це є справжні документи, условия и правила предоставления Банковских услуг (а.с. 34-43), а також заперечив підпис відповідачки на ксерокопії її паспорта (а.с. 44). Просить не брати їх до уваги як докази, зважаючи також на те, що позивачем не надано на дослідження їх оригінали. Також пояснив, що відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 та виписки по рахунку вбачається, що нею кредит погашений в повному обсязі, а будь-які інші виплати, зокрема, за использование лимита не передбачені договором, оскільки не підписані Умови та правила надання банківських послуг, тарифи банку.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що позивач, пред`являючи позовні вимоги, посилався на ті обставини, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернулася до АТ «Приватбанк» із заявою б/н від 12.08.2008 року, якою підтвердила згоду на те, що вказана заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. Також, відповідачкою 12.08.2008 року була підписана заява-довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду, Умови і правила надання банківських послуг та тарифи банку є загальнодоступною інформацією, розміщені у відділеннях Банку. У зв`язку із цим відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачці надано в користування кредитні картки. Відповідачка не надала своєчасно банку кошти для погашення кредиту, у зв`язку із чим виникла заборгованість станом на 31.03.2020 року в розмірі 25264,51 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18891,43 грн., 4881,43 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 50 грн. - нарахована пеня, 250 грн. штраф (фіксована частина) та 1191,17 грн. - штраф (процентна частина).

На підтвердження своїх доводів банком надано такі докази:

- розрахунок заборгованості станом на 30.09.2019 року (а.с. 11-17);

- розрахунок заборгованості за договором б/н від 12.08.2008 року між позивачем та ОСОБА_1 станом на 31.05.2015 року (а.с.8-10);

- розрахунок заборгованості станом на 31.03.2020 року (а.с.18; 18-зворот);

- виписку за договором б/н, станом на 02.04.2020 року, (а.с. 19-29);

- довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1 (а.с. 30);

- довідка про надані кредитні картки АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 (а.с. 31);

- ксерокопія анкети та заяви ОСОБА_1 від 12.08.2008 року (а.с. 32), відповідно до якої, остання виявляє бажання оформити на своє ім`я кредитку 55 днів пільгового періоду, з кредитним лімітом 1000 грн., базова процентна ставка 2,5 % річних на залишок заборгованості - копія засвідчена печаткою та підписом юрисконсульта АТ КБ «Приватбанк» 21 квітня 2020 року;

- ксерокопія документа - «Справка об условиях кредитирования с использованием кредитки «Универсальная, 55 дней льотного периода» від 12.08.2008 року, копія засвідчена печаткою та підписом юрисконсульта АТ КБ «Приватбанк» 21 квітня 2020 року;

- документ «Условия и правила предоставления банковских услуг» (а.с. 34-43) - на документі наявний підпис, однак не зазначено прізвища, ім`я, по батькові, посаду особи, яка підписала документ, а також дату складання документа, не зазначено, чи це копія документа чи оригінал;

- копія паспорта ОСОБА_1 (а.с. 44-45);

- копія відомостей з ЄДРПОУ (а.с. 46), копія довіреності (а.с. 47), банківська ліцензія (а.с. 48), копія першої та другої сторінки статуту (а.с.50-51).

Судом, за клопотанням представника відповідача, який заперечував достовірність всіх документів долучених до позовної заяви, на підставі частини шостої статті 95 ЦПК України, витребувано оригінали документів, долучених до позову.

Із листа позивача від 10.08.2020 року №1146836-ВБ, поданому на запит суду, вбачається, що оригінал кредитної справи буде надано на запит суду в одне із наступних судових засідань, разом із тим зазначено, що до суду подано оригінал розрахунку заборгованості та платіжне доручення (а.с. 104).

За змістом статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 7.04.2003 №55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції від 18.06.2015 №1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до п.8 розд.10 правил, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія». Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документа, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку. Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.

Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові №160/7887/18 від 8 травня 2019 року .

Відповідно до частини шостої статті 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

На підставі частини шостої статті 95 ЦПК України, суд не прийняв до уваги як докази: розрахунок заборгованості за договором б/н від 12.08.2008 року станом на 31.05.2015 року (а.с.8-10); розрахунок заборгованості станом на 30.09.2019 року (а.с. 11-17); розрахунок заборгованості станом на 31.03.2020 року (а.с.18); виписку за договором б/н ОСОБА_1 станом на 02.04.2020 року (а.с. 19-29); довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 30); довідку про надані кредитні картки між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 (а.с. 31); ксерокопію анкети та заяви ОСОБА_1 від 12.08.2008 року (а.с. 32); ксерокопію документа «Справка об условиях кредитирования с использованием кредитки «универсальная, 55 дней льотного периода» від 12.08.2008 року (а.с.33); додаток «Условия и правила предоставления банковских услуг» (а.с. 34-43), зважаючи на те, що позивач не подав доказів у оригіналах, а відповідачка ставить під сумнів копії. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 4881,43 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 50 грн. - нарахована пеня, 250 грн. штраф (фіксована частина) та 1191,17 грн. - штраф (процентна частина), оскільки позивачем не доведено і судом не встановлено підтвердження позовних вимог банку в частині узгодження між сторонами умов договору щодо відсотків за користування кредитними коштами та штрафних санкцій у вигляді пені та штрафів, оскільки позивачем не подано до суду оригіналів документів щодо підтвердження таких умов з урахуванням вимог ч.6 ст.95 ЦПК України.

Разом із тим, апеляційний суд не може визнати обґрунтованими висновки суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту у розмірі 18891,43 грн.

Так, звертаючись до суду з даним позовом, банк на підтвердження наявності заборгованості відповідачки по тілу кредиту та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості, виписку по кредитному договору б/н ОСОБА_1 станом на 02.04.2020 року.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судом).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

Під час розгляду даної справи, судом було встановлено, що виникнення заборгованості по боргових зобов`язаннях та їх розмір станом на 31.03.2020 року року підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по кредитному договору, що свідчить про те, що судом досліджувались первинні документи.

Окрім того, судом було встановлено, що матеріали справи не містять доказів на спростування відображеної у розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем по тілу кредиту у сумі 18891,43 грн.

Вказане свідчить про те, що судом першої інстанції було неналежним чином перевірено розрахунок заборгованості та не оцінено його в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами - довідкою про видані картки за договором, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а також - випискою по кредитному договору, яка є первинним документом і засвідчує обставини як отримання кредитних коштів ОСОБА_1 , так і активного користування ними протягом тривалого періоду часу шляхом розрахунку за товари та послуги, зняття коштів в банкоматах та часткового погашення заборгованості, про що не заперечив представник ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку відносно того, що наданий банком розрахунок заборгованості щодо тіла кредиту є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, зважаючи на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права, рішення суду першої інстанції у частині відмови у позові про стягнення заборгованості по тілу кредиту 18891,43 грн підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про задоволення позову.

На підставі частин 1 та 13 статті 141 ЦПК України судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач поніс та документально підтвердив витрати по сплаті судового збору при подачі позовної заяви в сумі 2102 грн. та 3153 грн. за подачу апеляційної скарги. Оскільки апеляційна скарга задоволена частково, тому з відповідачки на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі, пропорційному задоволеним вимогам у суді першої інстанції 1571,66 грн (18891,43*100:25264,51=74,77%; 2102*74,77%=1571,66 грн), та 2357,50 грн. у суді апеляційної інстанції (3153 грн *74,77%= 2357,50 грн.), що в сумі становить 3929,16 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №б/н від 12.08.2008 року скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ) заборгованість за тілом кредиту у розмірі 18891,43 грн (вісімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто одна грн. 43 коп).

В іншій частині рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2020 року залишити без змін, відновивши його дію у нескасованій частині.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк (01001, м.Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ) 3929,16 грн. (три тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять грн. 16 коп) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 27 січня 2021 року.

Головуючий : Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Храпак Н.М.