Справа № 638/1536/20
Провадження № 2-о/638/41/21
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря судового засідання Запорожець Д.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби у Харківській області, про встановлення факту належності документа, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документа, а саме Довідки №43255 від 09.07.2004 про набуття громадянства України, в обґрунтування якої зазначив, що йому 09.07.2004 року було надано Довідку №43255 від про набуття громадянства України. При видачі довідки в ній була допущена помилка, яка перешкоджає реалізовувати права та інтереси як громадянина України, а саме зазначено неправильне прізвище « ОСОБА_2 ». З приводу виправлення зазначеної помилки заявник звернувся до ГУ ДМС у Харківській області із відповідною заявою, однак 10.08.2018 року надано відповідь, що згідно із поданою заявою піклувальника від 17.03.2004 року зазначено прізвище « ОСОБА_2 », у зв`язку з чим у оформленні дубліката довідки із зазначенням прізвища « ОСОБА_3 » було відмовлено. Внаслідок зазначеної помилки, у заявника виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу та довідкою про реєстрацію особи громадянином України, у зв`язку з чим існує необхідність встановлення юридичного факту.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник заявника надав суду надав заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутністю.

Представник заінтересованої особи для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і в міс. Кіровакан Вірменської РСР. Прізвище, ім`я та по батькові у свідоцтві про народження зазначено вірменською мовою вказано, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 з перекладом з вірменської на українську мову, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жиляєвою Н.В. за №7684 від 30.11.2015 р.

Відповідно до Довідки №43255 від 09 липня 2004 року, виданої ВГІРФО УМВС України в Харківській області, прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_2 ». Вказані обставини у свою чергу ставлять під сумнів належність заявнику зазначеного документу.

З відповіді ГУ ДМС України в Харківській області № Є-1728/6/6301-18/6301.6.2/17522-18 від 10.08.2018 р. вбачається, що згідно із поданою піклувальником 17.03.2004 року заявою про оформлення набуття мною громадянства України в графі ПБ зазначено « ОСОБА_4 ». Також, до матеріалів справи долучена засвідчена нотаріально копія свідоцтва про народження з перекладом на українську мову виданого на ім`я « ОСОБА_4 ». А тому, вищезазначена довідка слугувала підставою для оформлення паспорта громадянина України.

Належність вказаного документу заявнику ОСОБА_1 , підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями документів, а саме:

-виданим МВМ Дзержинського РВХМУ УМВС України в Харківській області 15 липня 2004 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 ,

-карткою фізичної особи-платника податків, виданої заявнику 13 квітня 2003 року, відповідно до якої останній одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ,

- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 з перекладом з вірменської на українську мову, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жиляєвою Н.В. за №7684 від 30.11.2015 р.

Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

П. 1 Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за можливе встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , довідки №43255 про набуття громадянства України ВГІРФО УМВС України в Харківській області, виданої 09.07.2004 року, оскільки розбіжності у написанні прізвища заявника виникли внаслідок перекладу з вірменської мови на українську.

Встановлення даного юридичного факту дійсно має юридичне значення для заявниці, оскільки на його підставі заявник набув громадянства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265, 315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби у Харківській області, про встановлення факту належності документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 , виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області від 15.07.2004 року, Довідки №43255 від 09.07.2004 року про набуття громадянства України..

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Шишкін