Справа № 308/9320/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний комплекс», місцезнаходження: Ужгородський район, с. Минай, вул. А. Волошина , 1а/2, до

ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

про звільнення житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення та компенсацію збитків,

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Проектно-будівельний комплекс» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звільнення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , без надання іншого житлового приміщення та компенсацію збитків у розмірі 67440,77 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 липня 2015 року між ТОВ «Проектно-будівельний комплекс» та ОСОБА_1 було укладено Попередній договір, яким передбачено придбання відповідачкою квартири АДРЕСА_3 , за визначеною у гривнях ціною, в розмірі еквівалентному 40 300,00 дол. США, строк внесення - до 03 жовтня 2015 року. Станом на вказану дату зазначена сума оплачена покупцем не була, тому, 15 лютого 2016 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до вказаного договору, якою граничний строк оплати за квартиру було продовжено до 18 грудня 2017 року. Однак, відповідачі умови договорів порушили, ОСОБА_1 не внесено на рахунок ТОВ «Проектно-будівельний комплекс» залишок вартості квартири в гривнях, у сумі, що на момент її внесення еквівалентна 5522,10 дол. США (п`ять тисяч п`ятсот двадцять два долари США 10 центів).

Позивач також зазначає, що ОСОБА_1 після введення в експлуатацію визначеного договором будинку - заселилась у вказане житло та проживає в ньому разом з чоловіком ОСОБА_2 .

У зв`язку з несплатою вартості квартири 24.12.2018 товариством було направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення про розірвання Попереднього договору, яке вручено їй 22.01.2019. Згідно пункту 3.2 Попереднього договору від 02.07.2015, договір вважається розірваним по спливу 10 днів з моменту направлення вказаного повідомлення. Проте, незважаючи на розірвання договору, відповідачі продовжують проживати за вказаною адресою, чим чинять перешкоди у вільному розпорядженні вказаною квартирою її власнику - позивачу ТОВ «Проектно-будівельний комплекс».

Також, позивач вказує, що своїм проживанням у вказаній квартирі відповідачі завдають Товариству збитки, внаслідок неможливості відчужити вказане житло іншим покупцям, плати за користування чужим нерухомим майном відповідачі не сплачують, при тому що мінімальний нормативний розмір орендної плати за житло є законодавчо встановленим. Оскільки, відповідачі порушили взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим, з ними було розірвано договірні відносини, друга сторона має право вимагати відшкодування збитків.

Враховуючи період проживання відповідачів у самовільно зайнятій квартирі за вищевказаною адресою з07.11.2015 року по 08.09.2020 року, що становить04 роки і 10 місяців (58 місяців), мінімальну нормативну орендну плату за вказаний період у розмірі 15,16 грн/м2 (мінімальна орендна плата за 1 кв.м.) та загальну площу квартири, яка становить 76,7 м2, розмір заподіяних збитків становить 67 440,77 гривень (58 х 15,16 х 76,7 кв.м.= 67440,77 грн).

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, позивач просить суд виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_3 без надання їм іншого житлового приміщення, стягнути з них суму збитків за незаконне користування квартирою у розмірі 67 440,77 грн, а також судові витрати.

Двадцять сьомого листопада 2020 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у даній цивільній справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, у ході якого за клопотанням відповідача ОСОБА_2 сторонам надавався час для добровільного врегулювання спору.

Другого квітня 2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області підготовче провадження у справі закрито, та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак, подав заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутності. Вказав, що заборгованість відповідачами не погашена, спір у добровільному порядку не врегульовано, у зв`язку з чим позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 270. Про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву на позов не подала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 261. Про причини неявки суд не повідомив, доказів мирного врегулювання спору, клопотань про відкладення розгляду справи чи письмового відзиву на позов не подав.

У зв`язку з наведеним суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що другого липня 2015 року між ТОВ «Проектно-будівельний комплекс» та ОСОБА_1 було укладено Попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1698.

Відповідно до п. 2.1 договору, сторони зобов`язалися до 18 жовтня 2015 року укласти договір купівлі продажу (Основник договір) квартири АДРЕСА_3 . Продавець - ТОВ «Проектно-будівельний комплекс», покупець - ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 2.2 Договору, сторони домовились, що ціна продажу квартири за «Основним договором» визначається у гривнях, в розмірі еквівалентному 40300,00 дол. США, за ринковим курсом долару США на дату оплати.

Відповідно до п. 2.4 Договору, покупець виплачує продавцю аванс в рахунок «Основних договорів» наступним чином. Перший авансовий внесок в рахунок «Основного договору» еквівалентному 9727,00 дол. США за середнім ринковим курсом долару США на дату оплати та компенсацію витрат за підготовку технічної документації в розмірі 6 000,00 гривень, покупець виплачує продавцю в день підписання Попереднього договору. Другий авансовий внесок в рахунок «Основного договору» у гривнях в розмірі еквівалентному 30 573,00 дол. США за середнім ринковим курсом долару США на дату оплати, покупець сплачує на рахунок продавця не пізніше ніж протягом трьох календарних місяців з дати підписання даного договору.

Пунктами 2.5 та 3.1 Договору передбачено, що сторони беруть на себе зобов`язання по відшкодуванню збитків у передбачений умовами договору спосіб, зобов`язуються виконувати умови даного договору, дотримуватись чинного законодавства, а також несуть відповідальність за порушення умов договору у порядку, розмірах та у спосіб, визначений умовами даного договору та чинним законодавством.

Станом на 03 жовтня 2015 року сума другого авансового внеску в рахунок «Основного договору» відповідачкою ОСОБА_1 не була сплачена, у зв`язку з чим 15.02.2016 року між ТОВ «Проектно-будівельний комплекс» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Попереднього договору від 02 липня 2015 року.

Відповідно до додаткової угоди сторони домовились викласти пункт 2.4 Попереднього договору у наступній редакції: п. 2.4, Покупець виплачує продавцю аванс в рахунок «Основних договорів» наступним чином:

- перший авансовий внесок в рахунок «Основного договору» еквівалентному 9727,00 дол. США за середнім ринковим курсом долару США на дату оплати покупець виплачує продавцю в день підписання Попереднього договору;

- другий авансовий внесок в рахунок «Основного договору» у гривнях в розмірі еквівалентному 24 273,00 дол. США за середнім ринковим курсом долару США на дату оплати покупець сплачує на рахунок продавця не пізніше ніж протягом трьох календарних місяців з дати підписання даного договору;

- третій авансовий внесок в рахунок «Основного договору» у гривнях в розмірі еквівалентному 6 522,22 дол. США за середнім ринковим курсом долару США на дату оплати покупець сплачує на рахунок продавця двадцяти трьома рівними щомісячними внесками, які оплачуються щомісяця до 18 числа кожного поточного місяця, починаючи з 18 лютого 2016 по 18 грудня 2017 включно, кожен у гривнях у сумі еквівалентній 283,57 за середнім ринковим курсом долару США на дату оплати кожного окремого внеску.

Таким чином, вказаним договором було продовжено граничний строк оплати за квартиру до 18 грудня 2017 року.

Згідно бухгалтерської довідки вих. № 60 про стан розрахунків між ТОВ «Проектно будівельний комплекс» та ОСОБА_1 за Попереднім договором № 1698 від 02.07.2015 року, станом на 07 вересня 2020 року не оплачений громадянкою ОСОБА_1 залишок заборгованості за квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з умовами Попереднього договору від 02.07.2015 року та Додаткової угоди № 1 від 15.02.2016 року, становить суму коштів у гривнях, що на момент оплати буде еквівалентною 5522,10 дол. США.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер ЗК41, виданої 28.10.2015 Управлінням ДАБІ у Закарпатській області від 06.11.2015 року, об`єкт в АДРЕСА_4 квартирний житловий будинок (коригування 30-ти квартирного житлового будинку), позиція генплану 13 Б, код об`єкта 1122.2, категорія будівництва - третя, інформація про генерального проектувальника: Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний комплекс», Код , закінчений будівництвом та готовий до експлуатації.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 222742144, дата та час формування: 04.09.2020 14:04:33, об`єкт нерухомого майна - квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний комплекс», .

Також судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вселились у вказану квартиру та проживають в ній, що також підтверджується укладенням 20 січня 2016 року між «ЖЕК ПБК» () та ОСОБА_1 , іпн: НОМЕР_1 , покупцем квартири АДРЕСА_3 Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Двадцять четвертого грудня 2018 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Проектно будівельний комплекс» було направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення про розірвання Попереднього договору від 02 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кішкіним Д.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1698, яке було вручено ОСОБА_1 22.01.2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням про його вручення №165.

Відповідно до п. 3.2 Попереднього договору, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1698, несплата покупцем авансових внесків в розмірах та/або в строки, відповідно до п. 2.4 даного договору, тягне за собою можливість розірвання договору і припинення взаємних прав і обов`язків сторін, шляхом направлення відповідного повідомлення продавцем на адресу покупця, зазначену в договорі, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Договір вважається розірваним по спливу 10 днів з моменту направлення вказаного повідомлення.

Таким чином, судом встановлено, що повністю підтверджується дослідженими в ході розгляду справи доказами, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання відповідно до Попереднього договору від 02.07.2015 року та Додаткової угоди №1 від 15.02.2016 року, не виконала, кошти на рахунок позивача, продавця за вказаними договорами, в повній мірі не внесла. Право власності на квартиру ОСОБА_1 не набула, Попередній договір та Додаткова угода стороною позивача в односторонньому порядку на умовах та на підставі, узгоджених сторонами, розірвані.

Крім того, судом встановлено, що всупереч умовам Попереднього договору від 02.07.2015 та Додаткової угоди № 1 від 15.02.2016, без предбачених попереднім договором, додатковою угодою чи інших правових підстав, без отримання дозволу власника майна відповідачі самовільно зайняли вказану квартиру та проживають в ній без законних на те підстав.

Листом від 21 травня 2020 року за вих. № 70 позивачем було направлено відповідачу ОСОБА_1 вимогу про виселення з незаконно займаної квартири, яку вручено їй особисто 12.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 848.

Зазначена вимога про виселення відповідачами залишена без реагування, доказів протилежного в процесі розгляду справи судом не здобуто. Своїм проживанням у квартирі, що належить на праві власності позивачу, відповідачами здійснюються перешкоди у користуванні, володінні та розпорядження належним позивачу на праві власності майном та завдаються збитки, внаслідок неможливості відчужити вказане житло іншим покупцям, плата за користування майном ними також не проводиться.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином за умовами договору.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 3 ст. 635 ЦК України визначає, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірваним в односторонньому порядку з підстав ним визначених.

Конституцією України передбачено захист права власності, а також захист права на житло.

Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦПК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ці ж положення закріплені у ст. 41 Конституції України.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з статтею 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 99 ЖК України, тимчасові жильці самостійного права на займане житлове приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. Тимчасові жильці зобов`язані негайно звільнити займане житлове приміщення. У разі відмови вони підлягають виселенню в судовому порядку. Виселення проводиться без надання іншого житлового приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про про звільнення житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення законна та обгрунтована, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Крім того, частиною 5 статті 653 ЦК України встановлено, що у разі, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Визначаючи розмір заподіяних відповідачами внаслідок незаконного користування належним ТОВ "Проектно-будівельний комплекс" на праві власності майном, позивач обгрунтовано використав «Методику визначення мінімальної суми орендного платежу за нерухоме майно фізичних осіб», затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. N 1253, «Показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України», затверджені Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 02 грудня 2019 р. № 286, Рішення 39 сесії Ужгородської міської ради VII скликання від 05.09.2019 № 1681 Про Методику розрахунку мінімальної вартості місячної оренди 1 кв. метра загальної площі нерухомого майна фізичних осіб на території м. Ужгорода, відповідно до яких мінімальна вартість орендної плати розраховується виходячи з: Мінімальна місячна орендна плата 1 кв.м. загальної площі житла= діючий показник опосередкованої вартості спорудження житла для Закарпатської області (10914 грн.) : коефіцієнт окупності житла (60 років): 12 місяців= 15,16 грн./кв.м. за місяць. З врахуванням періоду безпідставного проживання відповідачів у вказаній вище квартирі з 07.11.2015 року по 08.09.2020 року, що становить 04 роки і 10 місяців або 58 місяців, розмір заподіяних збитків складає 67 440,77 гривень (15,16 грн/м2 (мінімальна орендна плата за 1 кв.м.) х 76,7 м2 (загальна площа квартири) х 58 місяців (строк проживання)).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення заподіяних збитків у розмірі 67440,77 грн обгрунтована, відповідачами не спростована, а тому також підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути солідарно сплачений позивачем судовий збір у розмірі 4204,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 246, 259, 263-265, 268, 270, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квартири АДРЕСА_3 , без надання їм іншого житлового приміщення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , суму в розмірі 67 440,77 грн. (шістдесят сім тисяч чотириста сорок гривень 77 копійок) на відшкодування заподіяних збитків та 4204,00 грн (чотири тисячі двісті чотири гривні 00 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зарева