25 січня 2021 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Корецької районної державної адміністрації Рівненської області, про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про позбавлення батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2015 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем, дочку ОСОБА_3 залишено проживати з матір`ю. 14 квітня 2014 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 24 лютого 2014 року та до повноліття дитини. 20 березня 2018 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області збільшено розмір аліментів та призначено до стягнення з відповідача грошову суму в розмірі 1 000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Вказує, що відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 58 454 грн. 82 коп. Крім того, у зв`язку з утворенням відповідачем заборгованості, додатково допомогу на утримання дитини їй надавала держава, однак після проведення перевірки доходів відповідача та виявлення факту наявності у нього в один з періодів роботи та офіційного доходу в ТОВ «ІНЕКОБУД», Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради було її зобов`язано повернути до державного бюджету раніше отриману допомогу на дитину в розмірі 3 743 грн., що призвело до того, що дитина була позбавлена такої допомоги. Зазначає, що відповідач, ухиляється від своїх батьківських обов`язків, не цікавиться дочкою та її здоров`ям, не приймає участі в її вихованні, не сплачує аліменти та не надає будь-якої матеріальної допомоги, дочка вважає своїм батьком її другого чоловіка, хоча жодних перешкод у спілкуванні дитини з батьком вона не створює.
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується їхньою розпискою. 25 січня 2021 року подали спільну заяву про розгляд справи у їх відсутність через карантин, просять позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечують.
Представник Служби у справах дітей Корецької районної державної адміністрації Рівненської області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 25 січня 2021 року від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи по суті без їх участі, позовні вимоги та письмовий висновок підтримують.
Відповідач в судове засідання не з`явився жодного разу, хоча про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 серпня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради. Задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
10 листопада 2020 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області здійснено заміну третьої особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради на Службу у справах дітей Корецької райдержадміністрації.
18 грудня 2020 року від позивача та представника позивача надійшла заява про відмову від допиту свідків.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено, позивач та відповідач з 25 травня 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2015 року в справі №569/1488/15-ц розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відповідно до вищевказаного рішення суду залишена на проживання з матір`ю.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2014 року в справі №569/2793/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., починаючи з 24 лютого 2014 року, тобто із дати звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 06 травня 2014 року.

Як слідує з свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Користівської сільської ради Корецького району Рівненської області, позивач ОСОБА_1 , з 05 вересня 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2018 року в справі №569/14814/17 збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2014 року в розмірі 600 грн. щомісячно та вирішено стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 20 квітня 2018 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 21 червня 2018 року № 54757, що міститься в матеріалах справи, в період з 24 лютого 2014 року по 20 квітня 2018 року розмір заборгованості зі сплати аліментів у відповідача становить 30 107 грн. 14 коп.

Як слідує з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11 серпня 2020 року №132633, що міститься в матеріалах справи, відповідач свої аліментні зобов`язання належним чином не виконує, аліменти не сплачує, розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на липень 2020 року становить 28 347 грн. 67 коп.

Відповідно до повідомлення закладу дошкільної освіти (ясел-садка) № 11 інтелектуального напрямку Рівненської міської ради № 39 від 12 березня 2020 року, ОСОБА_3 відвідувала заклад з 01 вересня 2016 року по 08 вересня 2019 року. Впродовж перебування в закладі дитина була охоплена гуртком англійської мови на платній основі. Проплату за навчання здійснювала матір ОСОБА_1 . Приводили і забирали ОСОБА_3 із садка баба та дід. Зі слів вихователів групи, батько дитини, ОСОБА_2 , жодного разу не з`явився в заклад, не відвідував батьківські збори, не брав участі у житті групи та ЗДО. Відповідно до характеристики з закладу, ОСОБА_3 відвідує дошкільну групу з 01 вересня 2019 року. Дівчинка вихована, чемна, акуратна, дружелюбна з однолітками, на занятті уважна. В групу приводять дівчинку і матір, і інші члени сім`ї. Сім`я приділяє велику увагу у вихованні і розвитку дитини.

Згідно висновку Корецької райдержадміністрації як органу опіки та піклування №01-26/4012/20 від 03 грудня 2020 року ОСОБА_3 проживає спільно з матір`ю ОСОБА_1 , яка і займається її вихованням, доглядом та утриманням. ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, близько семи років дитину не відвідує, не спілкується з нею, не бере участі у навчально-виховному процесі, не цікавиться її здоров`ям, матеріально не підтримує, не надає будь-якої іншої допомоги. Крім того, не сплачує аліменти на утримання дочки та створив заборгованість. З метою захисту прав дитини, відповідно до ст. 164 СК України, Корецька райдержадміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя м. Рівне відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки с. Користь Корецького району Рівненської області.

Отже, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не спілкується з дочкою, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Належні та достатні докази на підтвердження заперечень проти позову, якщо такі є, відповідач суду не надав. Доказів того, що він не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин судом не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Проаналізувавши надані докази, а також вищевказані законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, тому, вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав.

Таким чином, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд доходить висновку про необхідність стягнення судових витрат у виді судового збору з відповідача на користь позивача у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись статтею 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Корецької районної державної адміністрації Рівненської області, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , номер і серія паспорта: НОМЕР_4 .

Повне рішення суду складено 25 січня 2021 року.

Суддя О.О. Першко