Справа №443/387/16-ц
Провадження №2/443/63/21
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

01 червня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

за участю секретаря Рибакової 1.1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування спричиненої майнової шкоди,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , в якому просить стягнути на його користь відшкодування спричиненої майнової шкоди у розмірі 14 350,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Галій О.Й. від 18.03.2016 провадження у справі відкрито , попереднє судове засідання призначено на 29.03.2016.

29.03.2016 розгляд справи було відкладено на 06.04.2016.

06.04.2016 розгляд справи було відкладено.

06.05.2016 у справі було оголошено перерву.

20.05.2016 розгляд справи було відкладено.

16.09.2016 у справі було оголошено перерву.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2017 головуючою суддею визначено суддю Ціпивко І.І.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Ціпивко І.І. від 13.09.2017 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 02.10.2017.

02.10.2017 розгляд справи було відкладено на 27.10.2017 у зв`язку із неявкою сторін.

27.10.2017 розгляд справи було відкладено на 16.11.2017.

16.11.2017 розгляд справи було відкладено на 11.12.2017 у зв`язку із неявкою сторін.

11.12.2017 розгляд справи було відкладено на 11.01.2018 у зв`язку із неявкою сторін.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2018 головуючою суддею визначено суддю Коліщук З.М.

28.02.2019 розгляд справи було відкладено на 15.04.2019.

15.04.2019 розгляд справи було відкладено на 20.05.2019 у зв`язку із неявкою відповідача та представника позивача.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 головуючим суддею визначено суддю Равлінко Р.Г.

Ухвалою судді від 11.09.2020 справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 30.10.2020 о 10 год 00 хв.

30.10.2020 розгляд справи було відкладено на 10.03.2021 у зв`язку із заявленим клопотанням представника позивача про уточнення позовних вимог.

10.03.2021 у зв`язку із неявкою сторін розгляд справи було відкладено на 01.06.2021.

Позивач та його представник будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. 01.06.2021 повторно у нього не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за його відсутності не подали.

Відповідач, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у нього не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Третя особа, ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у нього не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦІЖ України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, беручи до уваги викладені обставини, доходить такого висновку.

Згідно з приписами частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами ч. 5 ст. 130 ЦПК України встановлено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Суд, зважаючи на вимоги частини 4 ст. 10 ЦПК України, враховує прецедентне рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.98 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001, у якому ЄСПЛ дійшов висновку, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Якщо в законі визначено порядок учинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного законодавства повинен дисциплінувати осіб, котрі звертаються до суду, та не допускати входження процесу в безладний рух, оскільки право на суд не є абсолютним.

Також, суд зазначає, що передбачене частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989).

Європейський суд з прав людини у справі «Каракуця проти України» наголосив па тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії'» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд зауважує, що судове засідання у цій справі призначалося на 30.10.2020 о 10:00год, проте розгляд справи було відкладено у зв`язку із заявленим клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лешеги В.В. для надання часу для уточнення позовних вимог. 10.03.2021 о 10:00 год. представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дачу, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки та не подавши до суду заяви про проведення судового засідання або розгляду справи за його відсутності чи клопотання про відкладення судового засідання. У зв`язку з неявкою сторін, зокрема, представника позивача справу розглядом відкладено на 01.06.2021 на 11:00 год., однак, 01.06.2021 представник позивача повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини неявки та не подавши до суду заяви про проведення судового засідання або розгляду справи за його відсутності чи клопотання про відкладення судового засідання.

З огляду на викладене, а також на приписи частини 2 ст. 223 ЦІ1К України, суд не знаходить правових підстав для відкладення судового засідання з метою повторною виклику позивача, оскільки, на переконання суду, це призведе до безпідставного затягування розгляду справи, а, відтак, до порушення розумних строків її розгляду.

Додатково слід зазначити про те, що судом про судові засідання повідомлявся представник позивача адвокат Лешега В.В., відтак у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України позивач вважається повідомленим належним чином. Справа в суді перебуває з 01.03.2016.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з вимогами пункту 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на положення частини 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує правові висновки Верховного Суду, зроблені 07 травня 2018 року у справі №553/3688/16-ц та 22 травня 2019 року у справі №310/12817/13, за змістом яких закон надає право суду залишати позов без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання незалежно від причин його неявки, наявності чи відсутності поважних причин для такого, якщо він був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та беручи до уваги те, що представник позивача повторно не з`явився у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення, заяви про проведення судового засідання або розгляду справи за його відсутності не подав, а також з огляду на предмет спору та обставини, викладені у позовній заяві, за яких його неявка перешкоджає розгляду справи, тому суд доходить, переконання, що позов слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 10, 12, 131, 223, 247, 257, 259, 260, 261, 268 ЦПК України, суд-

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування спричиненої майнової шкоди залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її отримання.

Суддя Р.Г. Равлінко