Справа № 458/297/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та господарських споруд в порядку спадкування за законом та на 1/2 частку спільної сумісної власності подружжя,

встановив:

12.04.2021 до суду звернулися позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 , в якій просять:

- визнати за ОСОБА_2 право на 1/2 частку спільної сумісної власності у житловому будинку та господарських спорудах, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до технічного паспорту на вказаний житловий будинок від 26.10.2020;

- визнати за ОСОБА_3 право на 1/2 частку спільної сумісної власності у житловому будинку та господарських спорудах, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту на вказаний житловий будинок.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_2 та колишній чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_5 . До спадкового майна після смерті ОСОБА_5 належить житловий будинок, гараж, сарай, стайня, стодола, комора, дві дровітні, погріб, вбиральня, криниця, огорожа за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті свого батька, оскільки заповіту він не залишив. Іншим можливим спадкоємцем також є його брат ОСОБА_4 , який звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців, в тому числі, які мають право на обов`язкову частку немає. У свою чергу позивач ОСОБА_3 має частку і спільній сумісній власності подружжя - спадковому будинку. Звернувшись до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька та про виділ частки в спільному майні подружжя, отримали відмову у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 12.04.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.

Ухвалою суду від 14.04.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилися, згідно позовних вимог просять про розгляд справи без їх участі та за участі їх представника.

Представник позивачів - адвокат Канарєєв І.О. в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, причив такі задовольнити. Щодо позовної вимоги ОСОБА_3 , то вказав, що допустив описку, вказавши про поділ майна, а тому просив визнати за нею право власності на 1/2 частку спільної сумісної власності подружжя у спірному житловому будинку та господарських спорудах.

Представник відповідача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без їх участі, позов визнають.

Третя особа ОСОБА_4 в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, пояснення щодо позову не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.09.1982, актовий запис №13, складений Виконавчим комітетом Карпатської сільської ради Турківського району Львівської області та на підставі рішення Турківського районного суду Львівської області від 14.07.1998 зареєстровано розірвання шлюбу, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу від 21.10.2020 (№витягу 5).

Під час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі у них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 14.05.1987).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 та колишній чоловік позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , про що 03.08.2020 Виконавчим комітетом Карпатської сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , як вказують позивачі, входить право померлого на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою виконавчого комітету Карпатської сільської ради Турківського району Львівської області від 19.10.2020 № 958, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав і був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 разом із колишньою жінкою ОСОБА_3 , 1961 р.н. та сином ОСОБА_2 , 1987 р.н.

Згідно з довідкою виконкому Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 22.03.2021 за №199, житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 дійсно належав ОСОБА_5 , 1960 р.н. згідно запису в погосподарській книзі №2 сторінка № НОМЕР_3 .

Як видно з довідки виконкому Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 22.03.2021 за №198, для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 виділено земельну ділянку площею 0,06 га згідно погосподарської книги № НОМЕР_4 , якою користувався покійний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являється власністю сільської ради.

Згідно з рішенням від 14.07.1983 №18 виконавчий комітет Карпатської сільської Ради народних депутатів вирішив затвердити наказ директора радгоспу "Дружба" про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_5 в с.Карпатське в урочищі "Ровінь".

Відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету Турківської районної Ради народних депутатів від 15.09.1983 №247, такий вирішив дозволити будівництво індивідуального жилого будинку та видати Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки ОСОБА_5 в с.Карпатське площею 1000 кв.м. на виділеній земельній ділянці загальними зборами членів колгоспу (зборами уповноважених) радгоспу "Дружба" наказом дирекції радгоспу від 08.07.1983 №44.

На підставі цього рішення ОСОБА_5 отримав Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки у с.Карпатське Турківського району Львівської області та Дозвіл від 21.11.1983 №107 на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво за вказаною адресою.

З копії Свідоцтва на забудову земельної ділянки в сільських населених пунктах Української РСР видно, що ОСОБА_5 виділена земельна ділянка під забудову площею 1000 кв.м. з земель вільного присадибного фонду на підставі наказу по радгоспу "Дружба" від 08.07.1983.

Згідно з матеріалами спадкової справи №107/2020, із заявою про отримання спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулись його син ОСОБА_2 та його колишня дружина про виділ частки в спільному майні подружжя.

Проте постановами приватного нотаріуса Турківського РНО Федаш М.М. від 09.03.2021 їм було відмовлено у оформленні спадкових прав після смерті ОСОБА_5 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на право власності на спадковий житловий будинок з приналежними господарськими будівлями та спорудами.

Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та щодо визначення часток у спільній сумісній власності подружжя, а позивачі через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлені права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулися до суду.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд встановив, що спірний будинок є збудований в 1985 році, що доводиться технічним паспортом, та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, будинок знаходиться в задовільному стані, конструктивні елементи та будівля в цілому придатні до експлуатації, встановлено її відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації, чинним державним будівельним нормам і правилам, що доводиться технічним звітом від 08.12.2020, а належність будинку покійному ОСОБА_5 доводиться довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради.

Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_2 , як спадкоємець майна покійного батька підставно просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку спадкового майна.

При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна.

За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_3 , то суд зазначає наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.09.1982 та фактично шлюб між ними було розірвано згідно рішення суду від 14.07.1998 та фактично зареєстровано в органах РАЦС 20.08.1998, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу від 21.10.2020 (№витягу 5) - і саме ця дата є припиненням шлюбу.

Спірний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 було побудовано подружжям під час перебування у зареєстрованому шлюбі до 2004 року, тобто до набрання чинності СК України, а тому при вирішенні справи підлягають застосуванню положення КпШС України, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Враховуючи те, що подружжям спірне майно було придбано в період шлюбу та до набрання чинності СК України, застосуванню підлягають статті 22, 24, 28 КпШС України.

Згідно зі статтею 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Вказані норми законодавства, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, узгоджуються з нормами чинного законодавства України, зокрема статтею 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якою передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Стаття 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 14.04.2021 у справі № 761/20297/17.

Частиною першою статті 24 КпШС України, чинного на час виникнення спірних правовідносин майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними (частина перша статті 28 КпШС України, чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Враховуючи те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час побудови житлового будинку у 1985 році, перебували у зареєстрованому шлюбі, такий будинок не є особистою власністю ОСОБА_5 в контексті норм статті 24 КпШС України, то даний будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, позивачка ОСОБА_3 має право на 1/2 частку даного будинку.

Відтак, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази з точки зору їх належності, достатності, достовірності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 22, 24, 28 КпШС України, ст. 1216-1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 200, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та господарських споруд в порядку спадкування за законом та на 1/2 частку спільної сумісної власності подружжя- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , в яке входить будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті.

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) право власності на 1/2 частку спільної сумісної власності подружжя у будинковолодінні за адресою АДРЕСА_1 , в яке входить будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивачі:

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач:

Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області (місце знаходження: вул.І.Франка, 4, смт.Бориня, Турківський район, Львівська область, ).

Третя особа: ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Повне рішення суду складено 28.05.2021.

Суддя О.І. Кшик