Справа № 463/9421/20
Провадження № 2/463/404/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.

за участю секретаря судового засідання Фурик Л.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просить визнати за ним право власності на Ѕ з 23/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа яких становить 1194 кв.м. та Ѕ частину гаражу під літ. «Г» загальною площею 27,1 кв.м. та Ѕ частину гаража під літ. «Д» загальною площею 24,2кв.м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Позивач свої вимоги мотивує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно проживала за адресоюм АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина. ОСОБА_3 залишила заповіт, яким все своє майно у рівних частках заповіла позивачу та відповідачці. Позивач звернувся до нотаріуса та особисто подав заяву про прийняття спадщини на підставі якої відкрито спадкову справу за №02/2016 щодо майна померлої ОСОБА_3 . До складу спадкового майна входить 23/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Зазначена частина житлового будинку належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на 23/50 ідеальних частини будинку від 10.09.2003 року. Однак оригінал правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходиться у відповідачки, яка відмовляється надати такі позивачу чи нотаріусу для належного оформлення спадщини позивачем та отримання ним свідоцтва про право на спадщину.

У зв`язку із наведеним позивач з поважних причин, з вини відповідачки, позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування майна.

Ухвалою судді від 02 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Відповідачці надавався п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, однак такий суду не було надано.

У відповідності до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Протокольною ухвалою суду від 01.12.2021р. задоволено клопотання про витребування доказів, а саме спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

16.03.2021 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи №02/2016 яка заведена після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 31 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з мотивів і підстав викладених у позовній заяві. Вважає, що відповідачка умисно не надає оригінали необхідних документів, з метою недопущення реалізації ним своїх спадкових прав та оформлення спадщини. Звертає увагу суду, що відповідач здійснювала спробу скасувати вказаний вище заповіт в судовому порядку, однак рішенням суду відмовлено в задоволенні її позовних вимог. Також просить врахувати, що і він і нотаріус як усно так і в письмовій формі звертались до відповідача з проханням надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, однак відповідач категорично відмовляється.

Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила, вважає, що позивач не має права на спадкування та повинен відмовити від спадщини. Неодноразово змінювала свої покази, спершу стверджувала, що всі оригінали документів на спадкове майно знаходяться у неї і вона за жодних умов не надасть їх позивачу чи нотаріусу. В подальшому пояснила, що оригінали документів передала своєму адвокату, наполягає на тому, що не дозволить позивачу успадкувати майно належне її померлій сестрі. Просила суд скасувати заповіт, як незаконний.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 87 років, про що 02 січня 2016 року складено відповідний актовий запис №06.

З копії Свідоцтва про право власності на 23/50 ідеальних частин будинку від 10 вересня 2003 року, вбачається, що ОСОБА_3 належало на праві приватної власності 23/50 ідеальних частин будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , (площею 119,4 кв.м.) , гараж «Г» - 27,1 кв.м., гараж «Д» - 24,2 кв.м. (а.с.9).

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 17.10.2003 року за №1755491, 23/50 ідеальних частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 , (площею 119,4 кв.м.) , гараж «Г» - 27,1 кв.м., гараж «Д» - 24,2 кв.м. належать на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 11 серпня 2008 року склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мігущенко З.Г. (а.с.6), відповідно до якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 , 1969 р.н. та ОСОБА_2 , 1939 р.н., в рівних частках кожному.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2018 р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання вказаного заповіту недійсним.

Також матеріалами справи підтверджується, що позивач скеровував відповідачці ОСОБА_2 нотаріально завірену заяву, у якій просив з`явитись таку строком до 10 вересня 2020 року до нотаріальної контори Урумової Ж.М. та надати нотаріусу оригінал Свідоцтва про право власності на 23/50 ідеальних частин будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , (площею 119,4 кв.м.), гараж «Г» - 27,1 кв.м., гараж «Д» - 24,2 кв.м. та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 17.10.2003 року за №1755491.

Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю у нього оригіналів документів на спадкове майно, які знаходяться у відповідача по справі ОСОБА_2 , про що свідчить роз`яснення приватного нотаріуса Урумової Ж.М.

У зв`язку з відмовою відповідачки надати оригінали документів для прийняття спадщини іншим спадкоємцем, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування та отримати свідоцтво право на спадщину.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України).

Сторони по справі мають рівні права на отримання спадщини. Кожній стороні належить в рівних частках спадкове майно.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 9 ст.1269 ЦК України).

Позивач подав до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Урумовій Ж.М. заяву 11.01.2016 року про прийняття спадщини, на підставі якої відкрито спадкову справу за №02/2016 щодо майна померлої ОСОБА_3 .

З аналогічною заявою 18.01.2016 р. до нотаріуса також звернулась ОСОБА_2 .

Згідно статті 1218 ЦК України: до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на наявні в матеріалах справи письмові роз`яснення приватного нотаріуса Урумової Ж.М., вбачається, що позивач був позбавлений такого права за відсутності в нього оригіналів відповідних документів на спадкове майно.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В судовому засіданні відповідач фактично підтвердила, що оригінали документів на спадкове майно, які необхідні нотаріусу для оформлення спадщини, знаходяться у її розпорядженні, однак вона категорично відмовляється надати такі.

За таких підстав суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування задоволити в повному обсязі.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення, понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору на загальну суму 890,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-82, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 328, 392, 1268-1269 Цивільного кодексу України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ з 23/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа яких становить 119,4 кв.м. та Ѕ частину гаражу під літ. «Г» загальною площею 27,1 кв.м. та Ѕ частину гаража під літ. «Д» загальною площею 24,2 кв.м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що становлять 890,00 грн. (вісімсот дев`яносто гривень) сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 31 травня 2021 року.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий.

Суддя Г.Б. Жовнір