Справа № 298/469/21
Номер провадження 2-н/298/20/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

31 травня 2021 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за спожиту електричну енергію в сумі 2318 гривень 80 копійок.

Вивчивши подану заяву та додані до неї матеріали, перевіривши результати отриманої судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника ОСОБА_1 , суддя приходить висновку, що наявні обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, за яких у видачі судового наказу має бути відмовлено.

Так, наказне провадження - це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Згідно ч. 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості, що визначено п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Положення статті 163 ЦПК України містять вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, недодержання яких, як передбачено ч. 1 ст. 165 ЦПК України, є безумовною підставою для відмови у видачі судового наказу.

Як визначено п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

До заяви про видачу судового наказу додаються також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

З оглянутих матеріалів, які додані до заяви про видачу судового наказу, встановлено, що заявник дану вимогу закону не виконав, до заяви не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості з ОСОБА_1 .

Суддя вважає, що відсутність такого договору зумовлює неможливість видачі судового наказу, оскільки у зобов`язальних правовідносинах саме наявність договору вказує на безспірність заборгованості.

Окрім того, підставою для відмови у видачі судового наказу за даною заявою також є недоведеність заявником факту приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Доводи заявника про те, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який не потребує підписання з кожним споживачем, то такі, на переконання судді, не заслуговують на увагу, оскільки належних та допустимих доказів приєднання ОСОБА_1 до вказаного договору не надано, як і не підтверджено документально факт оприлюднення Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, на що міститься посилання в заяві.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання енергії споживачу.

Згідно з п.3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, Електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному веб-сайті, про що повідомити Регулятора.

Відповідно до п.7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Посилання заявника на порядок укладення договору шляхом приєднання у відповідності до «Правил роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, суд вважає безпідставним.

Так у пункті 2 цієї постанови вказано, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Тобто характерною ознакою договору приєднання, як і будь-якого договору, є вчинення активних дій, які виражають волю її сторін на укладення такого договору. А оскільки заявником не надано доказів, які б вказували на приєднання боржника до договору про постачання електричної енергії, то у суду відсутні підстави вважати, що такий договір було укладено.

Серед оглянутих матеріалів, які додані до заяви про видачу судового наказу, не встановлено наявність підписаної боржником ОСОБА_1 заяви-приєднання, як і не надано доказів надіслання такої заяви останній.

Більше того, заявником не підтверджено документально факт опублікування договору постачальником універсальних послуг відповідно до вимог Постанови від 14.03.2018 №312, а саме: опублікування в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника.

З огляду на зазначене, покликання заявника на те, що наявність згоди споживача про приєднання до умов договору підтверджується фактом споживання електричної енергії боржником, не заслуговують на увагу.

До заяви про видачу судового наказу не долучено договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Закарпаттяенергозбут», за яким представник заявника пред`являє вимоги про стягнення грошової заборгованості, як і не надано достатніх доказів того, що боржник є власником житла за адресою: АДРЕСА_1 , або ж є споживачем, який фактично користується послугами електропостачання, що надає ТОВ «Закарпаттяенергозбут», а відтак не підтверджено безспірне право останнього на стягнення коштів з ОСОБА_1 .

Доводи заявника про те, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який не потребує підписання з кожним споживачем, на переконання судді, не заслуговують на увагу, оскільки належних та допустимих доказів приєднання ОСОБА_1 до вказаного договору не надано.

На переконання судді, вищенаведені обставини унеможливлюють розгляд даної справи в порядку наказного провадження та є підставою для відмови у видачі судового наказу згідно ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, у відповідності до положень пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя доходить висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу в цій справі.

Разом з тим, з метою недопущення порушення права заявника на судовий захист, шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості та судовий розгляд такої вимоги, заявнику слід роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом (розділ ІІ Наказне провадження), після усунення її недоліків.

Також, відповідно до частини другої статті 164 ЦПК України заявнику слід роз`яснити, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165-167 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Закарпатського апеляційного суду або через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В.Зизич