Ухвала

26 травня 2021 року

м. Київ

справа №161/20298/19

провадження № 61-7692ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Волинського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Луцької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про визнання незаконним рішення,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , Луцької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про визнання незаконним рішення. Позивач зазначала, що їй на праві власності, що підтверджується договором дарування від 10 січня 2006 року, належить 15/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудам АДРЕСА_1 , однак дану обставину Луцькою міською радою при прийнятті рішення № 77/54 від 27 серпня 2015 року, зокрема пункти перший та другий враховано не було, що свідчить про протиправність такого рішення, яке підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням статті 120 ЗК України та просила визнати незаконним та скасувати пункти перший та другий рішення Луцької міської ради № 77/54 від 27 серпня 2015 року, яким затверджено відповідачу ОСОБА_3 технічну документацію землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) АДРЕСА_1 площею 0.0315 га, кадастровий номер :31:029:0024 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та вирішено передати відповідачу безоплатно у власність дану земельну ділянку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2019 рокусправу № 161/20298/19 визнано малозначною та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасувати пункти перший та другий рішення Луцької міської ради № 77/54 від 27 серпня 2015 року, яким затверджено ОСОБА_3 технічну документацію із землеюстрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) АДРЕСА_1 площею 0.0315 га, кадастровий номер :31:029:0024 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та вирішено передано ОСОБА_3 безоплатно у власність земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею 0.0315 га, кадастровий номер :31:029:0024 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель згідно з додатком. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та Луцької міської ради задоволені, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2020 року скасовано та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

У травні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним

з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду

і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі.

У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Волинського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Луцької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про визнання незаконним рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

М. Ю. Тітов