Справа № 344/5633/21
Провадження № 2/344/2553/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

31 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

з участю секретаря судового засідання Горайської Ю.В., Кузнєцової С.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ВЕЛЛФІН», треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна та старший державний виконавець Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Трощак Катерина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

13.04.2021 позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 01.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №3733 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за Кредитним договором №355901 від 15.01.2018 в розмірі 60570,00 грн. та 900 грн. за вчинення виконавчого напису.

Позовні вимоги мотивовані тим, що із постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2021 ВП №65008863, позивачу стало відомо, що на виконанні Івано-Франківського міського ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, у старшого державного виконавця Трощак К.М. перебуває на примусовому виконанні виконавчий напис №3733 від 01.03.2021 про стягнення з нього на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за Кредитним договором №355901 від 15.01.2018 в розмірі 60570,00 грн. та 900 грн. за вчинення виконавчого напису.

Позивач зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 01.03.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яку було відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України залишено без змін, внаслідок чого положення Переліку, які передбачали вчинення виконавчого напису на непосвідченому нотаріусом правочині, втратили чинність.

Однак, жодних кредитних угод в тому числі нотаріально посвідчених між сторонами не укладались, що свідчить також про спірність суми заборгованості, адже для вчинення виконавчого напису нотаріуса відповідач повинен був надати нотаріусу первинні документи, що підтверджують надання кредитних коштів позичальнику, однак такі надані не були, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса.

Також з виконавчого напису нотаріуса вбачається, що ним було допущено порушення щодо дотримання строку на вчинення виконавчого напису нотаріуса, адже згідно його змісту правочин було укладено 15.01.2018, а оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса було вчинено 01.03.2021 тобто через три роки та 45 днів з моменту виникнення права вимоги.

Позивач додає, що жодних письмових повідомлень, вимог або претензій щодо погашення заборгованості за кредитним договором він не отримував, що також свідчить про порушення нотаріусом встановленої процедури вчинення виконавчого напису.

14.04.2021 відкрито провадження та витребувано у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни документи з нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис нотаріуса від 01.03.2021, зареєстрований в реєстрі за №3733 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості за Кредитним договором №355901 від 15.01.2018 в розмірі 60570 грн. та 900 грн. за вчинення виконавчого напису та надати витребувані документи до 25.04.2021.

Позивач 19.04.2021 подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача та треті особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву чи пояснень на позовну заяву не подали. Станом на 26.05.2021 витребовувані документи нотаріус не надав.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 26.05.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що 01.03.2021 ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області з вказівкою на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 3733 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 за кредитним договором №355901 від 15.01.2018, укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН», в сумі 60570,00 грн. та 900 грн. за вчинення виконавчого напису ( а.с.6).

У подальшому, 02.04.2021 на підставі вказаного виконавчого напису старшим державним виконавцем Івано-Франківського міського ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Трощак Катериною Михайлівною відкрито виконавче провадження № 65008863 ( а.с.7).

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, станом на дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

У постанові від 27.03.2019 по справі 133/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що віршуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Враховуючи те, що відповідачем та третіми особами по даній справі не надано будь яких доказів які можуть довести або спростувати доводи позивача щодо порушень процедури вчинення виконавчого напису, суд визнає порушення процедури вчинення оспорюваного виконавчого напису.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірним.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12).

Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 06.02.2019 у справі №175/4753/15-ц, в якій зазначив, що після закінчення строку дії кредитного договору кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та пені.

У відповідності до п.п. 3.1, 3.2, 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи:якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Так, як вбачається з виконавчого напису прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 58 570 грн., при цьому не зазначено, чи цей період, який охоплюється з 15.01.2018 по 02.03.2020, мав місце в межах строку дії договору, враховуючий, що виконавчий напис вчинено 01.03.2021, тобто поза межами трирічного строку, якщо такий настав з 15.01.2018.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

Також, виходячи із дослідження доказів, сума заборгованості позивача перед банком є спірною.

З огляду на вищевикладене, суд вважає визнати оспорюваний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп..

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивач у позовній заяві зазначив про витрати на правовому допомогу в розмірі 4000 грн., на час розгляду справи судом, підтвердження таких не надав.

На підставі та керуючись ст.ст. 12,13,81,223,247,259,263,265,268, 273,280-282, ЦПК, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 01.03.2021, зареєстрований у реєстрі за №3733, відповідно до якого звернуто стягнення з ОСОБА_1 на кошти в сумі 60570 ( шістдесят тисяч п`ятсот сімдесят ) гривень 00 копійок за Кредитним договором №355901, від 15.01.2018, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» в користь ОСОБА_3 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_2 ;

Відповідач : Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», , адреса : вул. Героїв Севастополя, буд.48, м. Київ, 03061;

Третя особа: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, адреса : вул. Київська, буд. 115, офіс 1, м. Обухів, Київська область, 08702;

Третя особа: державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Трощак Катерина Михайлівна, адреса: вул. Галицька, буд. 45, м. Івано-Франківськ, 76018.

Рішення складене у повному обсязі 31.05.2021.

Суддя Кіндратишин Л.Р.