Справа № 758/8192/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2020 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м.Києва із позовною заявою до відповідача АТ «ПУМБ», в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 11892, вчинений 29.05.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, посилаючись на те, що на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчого напису № 11892, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною 29.05.2019 року здійснюється стягнення з позивача у примусовому виконавчому провадженні № 59411548, з яким позивач не ознайомлена. Просила визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з огляду на відсутність безспірності вимог стягувача та відсутності належного підтвердження направлення та отримання письмової вимоги боржнику.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 24.07.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 24 липня 2020 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено; зупинено стягнення у виконавчому провадженні, на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчого напису № 11892, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною 29.05.2019 року до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою від 24.07.2020 р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів та у ПН КМНО Хара Н.С. витребувані копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 11892 від 29.05.2019 р.

В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не з`явилась, через канцелярію суду засобами електронного зв`язку подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позивач зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача, повідомлений про дату та час судового засідання належним чином, повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Виходячи з наведеного, суд розглядає справу за відсутності учасників справи.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що позивачем в позові зазначено про те, що між позивачем та Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» ніколи не було укладено кредитного договору. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис №11892 від 29.05.2019 року у зв`язку із боргом за кредитним договором, укладеним між мною ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» . 25 червня 2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною, на підставі виконавчого напису, було відкрито виконавче провадження № 59411548.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру боржників, долученого до матеріалу позову, - позивач є боржником за виконавчим провадженням № 59708168, в межах якого, як зазначено позивачем, виконується оспорюваний нею виконавчий напис нотаріуса.

Водночас, матеріали позову ані спірного виконавчого напису нотаріуса, ані матеріалів виконавчого провадження не містить.

При цьому, позивач додатково звернула увагу в позові на те, що вона не знайомилась з виконавчим написом нотаріуса Хари Н.С., тоді як судом не встановлено перепон для ознайомлення ОСОБА_1 , як боржником, з таким виконавчим написом в порядку ознайомлення з виконавчим провадженням № 59411548.

Крім того, на виконання ухвали від 24.07.2020 р. приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. листом від 10.08.2020 р. за вих.№ 1926/01-16 повідомлено про те, що за реєстровим № 11892 від 29.05.2019 р. нею була вчинена інша нотаріальна дія, яка не стосується ОСОБА_1 .

Як вбачається з листа ПН КМНО Хара Н.С. від 10.08.2020 р. за вих.№ 1926/01-16, останньою за реєстровим № 11892 від 29.05.2019 р. (той, який зазначає позивач як виконавчий напис, вчинений щодо неї) була вчинена інша нотаріальна дія, яка не стосується ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачають, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Крім того, ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, оцінюючи надані учасниками справи письмові докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з такого.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 87 та ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічне визначено підпунктом 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (надалі - Порядок), згідно якого нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Звертаючись до суду з вищевказаним позовом позивач вважає, що нотаріус не мав права вчиняти спірний виконавчий напис, оскільки не мав в розпорядженні документів необхідних для цього, він не отримував вимогу з пропозицією сплатити заборгованість за кредитом, при цьому останній не є безспірним, та відсутності будь-яких кредитних договорів між сторонами, тому такий виконавчий напис, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

В судовому засіданні під час розгляду даної цивільної справи було встановлено, що приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. за реєстровим номером 11892 від 29.05.2019 р. не була вчинена нотаріальна дія, що стосується ОСОБА_1 , - виконавчий напис, який оспорюється позивачем в даному судовому провадженні, а відтак, стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення прав саме позивача виконавчим написом ПН КМНО Хара Н.С. від 29.05.2019 р. за реєстровим № 11892.

З огляду на вищевикладені обставини, оскільки позивачем заявлені вимоги не підтверджені будь якими належними та достатніми доказами, які б підтверджували факт існування спірного виконавчого напису за вказаним номером та від вказаної дати, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки позов є безпідставним та доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Крім того, на підставі статті 158 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання скасування заходів забезпечення позову, скасувавши зупинення стягнення, застосоване ухвалою від 24.07.2020 р.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 840,8 грн. (за позовну заяву) та в розмірі 420,4 грн. (за заяву про забезпечення позову).

На підставі викладеного, ст.ст.15,16 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76 - 80, 81, 141, 158, 258-259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - відмовити в повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року у справі № 758/8192/20.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання судового рішення в повному тексті.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 );

Відповідач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код за );

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна ( АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 30.04.2021 р.

Суддя Н. М. Ларіонова