Справа № 686/5470/21
Провадження № 2/686/3140/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Палінчака О.М.

при секретарі Антосєві В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

02 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики в сумі 4 000 доларів США та понесені судові витрати в сумі 1 120 грн. 00 коп.

Позов обґрунтований тим, що 02 березня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики в усній формі на суму 4 000 доларів США, строком до 01 червня 2019 року. На підтвердження передачі коштів, відповідач ОСОБА_2 власноруч написав розписку.

Проте, станом на день звернення з позовом до суду ОСОБА_2 свої зобов`язання перед позивачем не виконав, кошти не повернув. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 4 000 доларів США та понесені судові витрати в сумі 1 120 грн. 00 коп.

16 березня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_4 подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 , повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ст. 280 ч.1, 2 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причин неявки в судове засідання не подав, як і не подав відзиву на позов.

Тому суд, за згодою представника позивача та на підставі ст. 223 ч. 4 ЦПК України вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до наявного в матеріалах справи оригіналу розписки від 02 березня 2019 року ОСОБА_2 отримав в борг від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, та зобов`язався повернути гроші позивачу в повному обсязі до 01 червня 2019 року.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 15 Цивільного Кодексу (ЦК) України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК).

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини третьої статті 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Зазначений правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі справа № 393/104/18, провадження № 61-10907св19.

Згідно наявного в матеріалах справи оригіналу розписки, відповідач ОСОБА_2 підтвердив, що грошові кошти ним отримані, а також міститься зобов`язання останнього про їх повернення у визначені в розписці строки (до 01 червня 2019 року).

Таким чином, зазначена розписка підтверджує існування між сторонами зобов`язань, які виникають із договору позики.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказів відсутності заборгованості відповідача перед позивачем або недійсності розписки матеріали справи не містять.

З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь суми боргу за договором позики в розмірі 4 000 доларів США.

Щодо розподілу судових витрат по справі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 1 120 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 207, 525, 526, 545, 1048, 1050 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 02 березня 2019 року в сумі 4 000 (чотири тисячі) доларів США та 1 120 грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання повного тексту рішення суду 20 травня 2021 року.

Суддя: О.М. Палінчак