Ухвала

28 травня 2021 року

м. Київ

справа № 761/30138/20

провадження № 61-4506ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Президента України, Кабінету Міністрів України, Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня

2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду

від 28 січня 2021 року, у відкритті провадження у справі за позовом

ОСОБА_1 до Офісу Президента України, Кабінету Міністрів України, Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року,

в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 01 квітня 2021 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявнику надати суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження,

в якій навести поважні підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання на усунення недоліків касаційної скарги, в якому ОСОБА_1 посилається на те, що повного тексту постанови суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку не отримувала, з зі змістом оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року ознайомилася 17 березня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Також, зазначає, що в листі Київського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року № 0606/1121/2021 вказано про надсилання судом копії оскаржуваного судового рішення на її електронну адресу 05 лютого 2021 року, проте жодних судових рішень вона електронним зв`язком не отримувала, а суд апеляційної інстанції не надав жодних доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним

і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (справа «Перетяка та Шереметьев проти України», № 17160/06 та

№ 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Ураховуючи наведені заявником обставини та додані до касаційної скарги матеріали, колегія суддів вважає, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню, як такий, що пропущено з поважних причин, а тому клопотання заявника слід задовольнити.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2,

3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року ОСОБА_1 зазначає, що судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки всім доводам і запереченням заявника, невірно встановлено фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень. Вказує на те, що даний спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства, а не адміністративного, оскільки він обумовлений приватно-правовим характером спірних правовідносин.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Президента України, Кабінету Міністрів України, Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва

від 29 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 28 січня 2021 року.

Витребувати із Шевченківського районного суду м. Києва вищевказану цивільну справу (№ 761/30138/20).

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 28 червня 2021 року.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць