Справа № 464/3357/20
пр.№ 2/464/29/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2021 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої Бойко О.М.

з участю секретаря Комарницька Р.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, зменшивши вимоги якого, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.04.2017 року по 31.10.2019 року в розмірі 20 913, 96 грн., інфляційні втрати в розмірі 8 552, 08 грн. та 3% річних в розмірі 2 419,73 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2 102 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є теплопостачальною організацією-суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та на підставі договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові (виконавець) та споживачами, позивачем надаються відповідачам послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Проте, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі проживаючи і користуючись послугами, які надаються позивачем, не виконують обов`язку, щодо оплати таких послуг. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачами зобов`язання щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за період з01.04.2017 року по 31.10.2019 року утворилася заборгованість в розмірі 20 913, 96 грн. Також, зазначає, що відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачам нараховано 3% річних в розмірі 2 419,73 грн., інфляційні нарахування в розмірі 8 552, 08 грн. Враховуючи викладене, просить позов задоволити та стягнути в солідарному порядку з відповідачів загальну суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в зазначених розмірах, а також сплачений судовий збір.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні позовній заяві, додатково зазначивши, що заборгованість з оплати централізованого опалення в сумі 5369, 37 грн. після подачі позову була погашена. Також представником позивача визнано, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі зареєстровані, однак фактично у ній не проживають, що також встановлено судовим рішенням. Натомість у вказаній квартирі без реєстрації проживає ОСОБА_4 , а тому до неї заявлено вимоги про стягнення боргу. В останнє судове засідання, представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву в якій позов підтримала, з врахуванням уточнень та просить справу розглядати у її відсутності.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, хоча згідно ст.130 ЦПК України належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано четверо осіб, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 15.11.2019 року.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію), якою є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго».

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлового комунальні послуги» від 09.11.2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, ч. 1 п. 18 постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та послуг централізованого постачання гарячої води виконані не були. Вимоги про стягнення боргу заявлені до чотирьох відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води, які надаються у квартиру АДРЕСА_1 , за період з 01.04.2017 року по 31.10.2019 року становить 15 544, 59 грн. Як встановлено судом, квартира відповідачів не обладнана приладом обліку гарячої води.

Відповідно до Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у разі відсутності у квартирі засобів обліку води, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. Норми споживання встановлюються органами місцевого самоврядування, а саме рішення Львівської міської ради 21.02.2014 року № 158 та № 874 від 23.09.2016 р. Про затвердження нормативів питомого водопостачання та норм питного водоспоживання населенням з систем централізованого водопостачання м. Львова, яке є чинним на сьогоднішній день і згідно яких нарахування оплати за послуги з централізованого постачання гарячої води проводиться згідно норми - 180л/добу. Для квартир, які обладнані приладом обліку норма споживання гарячої води - 180 л/добу на особу, що становить: - 5,4 куб.м/1 особу, якщо у місяці 30 календарних днів (180л/добу*30 днів/1000л); - 5,58 куб.м/1особу, якщо у місяці 31 календарний день (180 л/добу*31 днів/1000л).

Розрахунок вартості послуги з гарячого водопостачання у разі відсутності квартирного обліку здійснюється за наступною формулою: вартість = N/D*Dp*K*T, де N - норма споживання гарячої води в місяць куб.м; D- календарна кількість днів у місяці, за який проводиться розрахунок; Dp- фактична кількість днів подачі гарячої води у розрахунковому місяці; K- кількість осіб, які зареєстровані (проживають) у квартирі; T - тариф на послугу з гарячого водопостачання.

Як вбачається із пояснень до розрахунку позивача нарахування, у зв`язку із не обладнанням квартири приладом обліку гарячої води, нарахування за вказану послугу проводилось на підставі вищезазначеної формули: до 01.11.2017р. виходячи із кількості трьох осіб проживаючих у квартирі, один з яких має 100% пільгу по оплаті, а з 01.11.2017р., враховано 100% пільгу для двох осіб із трьох. Як ствердила представник позивача при нарахуванні було враховано, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично у квартирі не проживають, а тому такі не були враховані при нарахуванні плати.

Враховуючи зазначену обставину, а саме визнання тієї обставини, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у квартирі АДРЕСА_1 та відповідно не користуються наданими послугами, а також те, що позивачем такі особи не враховуються при нарахуванні плати за послуги, суд вважає, що заявлення до них вимог про стягнення коштів за надані послуги постачання гарячої води є необгрунтованим та безпідставним, а тому в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Натомість заявивши вимоги про стягнення з ОСОБА_4 боргу за надані послуги постачання гарячої води позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження факту проживання останньої у вказаній квартирі та користування нею наданими послугами, внаслідок чого у неї виникав би обов`язок їх оплати. Остання у вказаній квартирі не зареєстрована. Покликання на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23.10.2018 року є необгрунтованим, оскільки таким рішенням встановлено, що остання проживала у квартирі станом на березень 2017р. і така обставина визнавалась відповідачами у вказаній справі. Натомість у даній справі визнання відповідачами обставини фактичного проживання ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 відсутнє, а тому за відсутності інших доказів її проживання та користування послугами позивача вимоги до неї про стягнення заборгованості за надані послуги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене, заборгованість з оплати послуг постачання гарячої води підлягає стягненню лише з відповідача ОСОБА_1 . При цьому, суд враховує, що за період з 01.04.2017р. по 01.11.2017р. нарахування плати здійснено на ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , хоча відомості про проживання останньої відсутні, а тому за вказаний період заборгованість підлягає зменшенню на суму 2594,69 грн., яка була нарахована на ОСОБА_6 за вказаний період. В подальшому нарахування здійснювалось на 1 особу, а на решту осіб враховано 100% пільга, а тому в решті розрахунок заборгованості приймається судом до уваги, оскільки будь-яких доказів на спростування такого відповідачами не надано.

З огляду на зазначені обставини, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання гарячої води в розмірі 12 949,90 грн.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищезазначене положення закону та прострочення відповідачем грошового зобов`язання, з останнього слід стягнути заборгованість з врахуванням індексу інфляції, що згідно розрахунку за період прострочення становить 5589 грн. 35 коп. та 3 % річних, що становить 1429 грн. 26 коп.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 102 грн. сплаченого судового збору.

В частині вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення слід відмовити, з огляду на визнання позивачем обставини погашення суми боргу за вказані послуги в розмірі 5369, 37 грн.

Керуючись ст.ст.12, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (місце знаходження : м. Львів, вул. Д. Апостола, ) заборгованість за послуги постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 31.05.2019 у розмірі 19 968 грн. 51 коп. (з яких основний борг - 12 949 грн. 90 коп., інфляційні втрати - 5 589 грн. 35 коп, та 3% річних - 1429 грн.26 коп.) та судові витрати в сумі 2 102 грн.

В решті вимог позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 січня 2021 року.

Головуюча: