Справа № 761/9927/21
Провадження № 4-с/761/144/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

представника суб`єкта оскарження: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пилипчук О.Г. у виконавчому провадженні №42584586, стягувач ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії та скасування арешту майна боржника, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пилипчук О.Г. у виконавчому провадженні №42584586, стягувач ОСОБА_2 , в якому просив: визнати неправомірною бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пилипчук О.Г., яка полягає у незнятті арешту з квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м.Києві від 21.03.2014 року в межах виконавчого провадження № 42584586, скасувати арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження з квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . 21.03.2014 р в рамках виконавчого провадження №42584586 з примусового виконання виконавчого листа №2-12510/10 від 25.12.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» 2411311,62 грн заборгованості було накладено арешт на вказану кватиру.

08.12.2014 р. постановою держвиконавця виконавчий лист №2-12510/10 від 25.12.2012 р. повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», але арешт майна знято не було.

Заявник звертає увагу, що повторно виконавчий документ до виконання пред`явлено не було. Крім цього, 20.11.2018 р. ПАТ «КБ «Надра» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Фінмарк» щодо боржника ОСОБА_3 , а 23.11.2018 р. ТОВ «ФК «Фінмарк» відступило право вимоги ОСОБА_2 щодо боржника ОСОБА_3

28.11.2019 р. ОСОБА_2 надав розписку про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_3 в зв`язку з погашенням останнім заборгованості в повному обсязі.

В лютому 2021 р. Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пилипчук О.Г. відмовив в задоволенні звернення ОСОБА_1 про скасування арешту квартири АДРЕСА_1 , що стало підставою для звернення до суду з вказаною скаргою.

В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про вирішення питання у його відсутність.

Представник суб`єкта оскарження: ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності виконуючого обов`язки начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пилипчук О.Г., оскільки при поверненні виконавчого документа стягувачу з підстави відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, зняття арешту не передбачено.

Стягувач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду скарги.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, що з`явились, розглянувши наявні матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою старшого держвиконавця ОСОБА_5 від 21.03.2014 р. в рамках виконавчого провадження №42584586 з примусового виконання виконавчого листа №2-12510/10 від 25.12.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 2411311,62 грн було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межаї суми стягнення - 2411311,62 грн. (а.с. 14)

Вказане обтяження зареєстроване, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.01.2021 р. щодо суб`єкта ОСОБА_1 (а.с. 12-13)

Згідно відповіді виконуючого обов`язки начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пилипчук О.Г. від 16.02.2021 р. на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №42584586, 08.12.2014 р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 16.02.2021 р. відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником в яких є ОСОБА_1 . Підставі для винесення постанови про зняття арешту відсутні. (а.с. 22)

Згідно ст. 47 ч.1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час винесення постанови від 08.12.2014 р.) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 50 ч.1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час винесення постанови від 08.12.2014 р.) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. При цьому, згідно ст. 56 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час розгляду справи) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

У даному випадку, у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, накладений арешт припинився.

Крім цього, з наданої заявником розписки вбачається, що в стягувача ОСОБА_2 , який набув право вимоги щодо боржника ОСОБА_1 , відсутні претензії до останнього, станом на 07.09.2019 р. заборгованість ОСОБА_1 погашена.

В зв`язку з цим, є підстави для скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м.Києві від 21.03.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження № 42584586.

Щодо визнання неправомірною бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пилипчук О.Г., яка полягає у незнятті арешту з вказаної квартири за заявою ОСОБА_1 від 2021 року, слід зазначити наступне.

Згідно ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакці, станом на час розгляду справи) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Між тим, жодної з вказаних підстав для зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 у виконуючого обов`язки начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пилипчук О.Г. не було, виконавче провадження №42584586 було завершено, а його матеріали знищені.

В зв`язку з чим, відсутні підстави для визнати неправомірною бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пилипчук О.Г., яка полягає у незнятті арешту з квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

У відповідності до вимог п.18 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2012 року N 5 «Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року N 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73).

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

З огляду на викладені вимоги Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку, що незняттям суб`єктом оскарження арешту з майна боржника у виконавчому провадженні порушується право заявника, яке підлягає захисту шляхом скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м.Києві від 21.03.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження № 42584586.

З урахуванням зазначеного, керуючись ст. 2, 13, 37,40 Закону України "Про виконавче провадження", на підставі ст. 260, 448, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пилипчук О.Г. у виконавчому провадженні №42584586, стягувач ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії та скасування арешту майна боржника, - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м.Києві від 21.03.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження № 42584586.

В задоволенні іншої частини скарги, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи або без участі учасників зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту вказаного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повна ухвала виготовлена 28.05.2021 р.

Суддя: А.А.Осаулов