Справа № 766/784/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

22.01.2021р. суддя Херсонського міського суду Херсонської області Зуб І.Ю., розглянувши матеріали заяви адвоката Ілянда Оксани Іванівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

20.01.2021 року заявник звернулася до суду із даною заявою, посилаючись на те, що в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна. Просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на транспортний засіб та заборонити відчужувати транспортний засіб ЗАЗ Форза, VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 .

Мотивує свою заяву тим, що в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 є поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а саме: транспортний засіб ЗАЗ Форза, VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який досі знаходиться в користуванні відповідача, а також станок строгальний універсальний без електродвигуна, станок фрезерний без електродвигуна, станок фуговальний без електродвигуна. У зв`язку із можливою недобросовісною поведінкою відповідача, а саме уникнення поділу вказаного майна, відповідач може вчинити дії щодо відчуження транспортного засобу та привласнення грошових коштів, що значно утруднить можливість позивача отримати компенсацію за відчужений транспортний засіб. Між сторонами виникли конфліктні ситуації, наслідком якої є рішенням Херсонського міського суду Херсонської області №766/5121/20 від 09.12.2020 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з ОСОБА_3 , та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. Задля недопущення відповідачем вчинення вищевказаних дій, вважає за необхідне накласти арешт на транспортний засіб ЗАЗ Форза, VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та заборонити відчужувати цей транспортний засіб.

Відповідно до реєстру передачі справ та матеріалів судді передано заяву 21.01.2021 року.

20.01.2021 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна. Питання про відкриття провадження на даний час не вирішено.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, що зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення доказів».

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення доказів» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, втому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 24.09.1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено шлюб 24.09.1999 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ». Шлюб розірвано відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09.12.2020 року.

Автомобіль марки ЗАЗ Forza, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований 17.04.2014 року за ОСОБА_4 , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Тобто, вищезазначений автомобіль придбано подружжям під час перебування у шлюбі.

Відповідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір про поділ майна подружжя.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник, просить накласти арешт на автомобіль, що належить відповідачу ОСОБА_2

Автомобіль марки ЗАЗ Forza, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований 17.04.2014 року за ОСОБА_4 , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Також підтверджено копією договору купівлі-продажу автомобіля із використанням банківського кредиту №114012-Y01785 від 10.01.2014 року

Порушуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на дане нерухоме майно заявник посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання майбутнього судового рішення, оскільки відповідач може вчинити дії спрямовані на відчуження майна.

Виходячи з наведеного, беручи до уваги факт наявності спору між сторонами, розмір спірної грошової суми, яка становить 135 420 грн., суд дійшов висновку, що даний вид забезпечення позову - накладення арешту на автомобіль є співмірним із заявленими позовними вимогами. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав для обґрунтованого припущення вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, обраний заявником даний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

У зв`язку із наведеним необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на транспортний засіб ЗАЗ Форза, VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та заборонити відчужувати цей транспортний засіб.

Роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355, п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Ілянда Оксани Іванівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчужувати транспортний засіб ЗАЗ Форза, VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяІ. Ю. Зуб