ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року

м. Чернівці

справа № 727/4196/20

провадження 22ц/822/104/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянда М. І.

суддів: Лисака І.Н., Одинака О.О.,

секретар Конецька Д.Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

третя особа ОСОБА_4 ,

апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 листопада 2020 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Слободян Г.М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про зобов`язання вчинити дії по облаштуванню входу/виходу з приміщення та облаштування звукової ізоляції.

Позов обґрунтовано тим, що співвласниками будинку АДРЕСА_1 є: ОСОБА_3 власник квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 власник квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 власники квартира АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані та постійно проживають у вказаному будинку, а відповідач ОСОБА_3 не проживає у зазначеному будинку.

Зазначають, що відповідач ОСОБА_3 , який є власником квартири АДРЕСА_2 здійснив переведення свого житлового приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 у нежитлове та використовує його в комерційних цілях.

Житловий будинок АДРЕСА_1 , вбудований між двома будинками з різних вулиць, тому не має власного двору, а є лише дворовий прохід між будинками шириною біля 1 метра, закритий хвірткою.

Вказують, що нежитлове приміщення №1 має окремий вихід з бокового фасаду у вказаний дворовий прохід, що суперечить Положенню про порядок переведення житлового приміщення (житлового будинку) у нежитлове під розміщення об`єктів невиробничої сфери та нежитлового приміщення у житлове в м.Чернівці.

Зазначають, що останні декілька років приміщенням користуються різні страхові компанії.

Відповідач при здійсненні свого права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 не забезпечив дотримання їхніх прав на життя і здоров`я, оскільки стук дверей та ролет, голосних розмов працівників значно перевищує нормативні показники.

Зазначають, що такі дії відповідача порушують статтю 41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

Посилаючись на вказані обставини просили суд зобов`язати відповідача ОСОБА_3 облаштувати вхід/вихід приміщення по АДРЕСА_5 безпосередньо з головного фасаду, заборонивши ОСОБА_3 та іншим особам використання приміщення по АДРЕСА_5 під розміщення об`єктів невиробничої сфери з існуючим входом/виходом з бокового фасаду будинку у закритий двір (дворовий прохід); зобов`язати ОСОБА_3 облаштувати в приміщенні по АДРЕСА_1 , 24/1 звукову ізоляцію з суміжними житловими приміщеннями будинку по АДРЕСА_1 , заборонивши ОСОБА_3 та іншим особам використання приміщення по АДРЕСА_5 під розміщення об`єктів невиробничої сфери без облаштування звукової ізоляції з суміжними житловими приміщеннями АДРЕСА_2 та №2 будинку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_3 облаштувати звукову ізоляцію та заборонити останньому використання приміщення по АДРЕСА_5 під розміщення об`єктів невиробничої сфери без облаштування звукової ізоляції з суміжними житловими приміщеннями квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6 .

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про зобов`язання ОСОБА_3 облаштувати звукову ізоляцію та заборонити останньому використання приміщення по АДРЕСА_5 під розміщення об`єктів невиробничої сфери без облаштування звукової ізоляції з суміжними житловими приміщеннями квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6 мотивовано тим, що саме таке використання відповідачем приміщення квартири, призвело до порушень прав позивачів на безпечне для життя і здоров`я довкілля.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача ОСОБА_3 облаштувати вхід/вихід приміщення по АДРЕСА_5 та заборонити останньому використання вказаного приміщення під розміщення об`єктів невиробничої сфери з існуючим входом/виходом мотивовано тим, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження переведення відповідачем належних йому житлових приміщень в нежитлові, суд не вправі зобов`язати відповідача вчиняти такі дії.

Відмовляючи в задоволенні позову до інших осіб про заборону використання приміщення по АДРЕСА_5 під розміщення об`єктів невиробничої сфери з існуючим входом/виходом з бокового фасаду та заборону останніми використання приміщення без облаштування звукової ізоляції з суміжними житловими приміщеннями №1А та АДРЕСА_3 , суд посилався на те, що позивачами не було зазначено яких саме осіб вони просять зобов`язати вчинити такі дії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача ОСОБА_3 облаштувати вхід/вихід приміщення по АДРЕСА_5 безпосередньо з головного фасаду на АДРЕСА_1 , заборонивши ОСОБА_3 та іншим особам використання приміщення по АДРЕСА_5 під розміщення об`єктів невиробничої сфери з існуючим входом/виходом з бокового фасаду будинку у закритий двір (дворовий прохід) та ухвалити нове рішення, яким вказану позовну вимогу задовольнити.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу

Апелянти у своїй апеляційній скарзі посилаються на те, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального права внаслідок неповного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Незалежно від статусу приміщення АДРЕСА_4 , відповідач зобов`язаний при використанні приміщення враховувати інтереси та права співвласників будинку.

Судом першої інстанції не враховано, що відповідач при здійсненні свого права власності на нежитлове приміщення не забезпечив дотримання прав позивачів на життя і здоров`я та на повагу гідності.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 117,60 кв.м., у відповідності до свідоцтва про право власності, виданого 20.07.2007 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, реєстрова книга №46374 (а.с.6, 16).

Згідно відповіді на запит №Б-117/о-03/01 від 29 вересня 2020 року Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, в Департаменті житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради відсутня інформація щодо надання дозволу постійно діючою міжвідомчою комісією при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради з розгляду питань щодо переведення жилих приміщень в нежилі і нежилих приміщень у жилі в м.Чернівці на переведення житлових приміщень квартири АДРЕСА_2 в нежитлові (а.с. 47).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним.

Статтею 13 Конституції визначено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Так, частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно частини 1 статті 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає вищевказаним вимогам закону.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача ОСОБА_3 облаштувати вхід/вихід приміщення безпосередньо з головного фасаду, з підстав того, що позивачі можуть просити вчинити відповідача такі дії лише у випадку, коли б відповідачем було отримано дозвіл на переведення належних йому житлових приміщень в нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери або нежитлових приміщень у житлові приміщення.

Відповідно до статті 1 частини 1 пунктів 1, 2 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», що багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Відповідно до пункту 1.4.1. «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №75 від 17.05.2005 року, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Згідно пункту 1.4.5. «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №75 від 17 травня 2005 року, для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму(оренди)приміщення; копія по поверхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Згідно рішення 32 сесії VI скликання Чернівецької міської ради №741 від 31 січня 2013 року «Положення про порядок переведення житлового приміщення (житлового будинку) у нежитлове під розміщення об`єктів невиробничої сфери та нежитлового приміщення у житлове в місті Чернівцях», право на переведення, реконструкцію житлових та нежитлових приміщень (будинків, будівель, споруд, квартир), в тому числі зі зміною їх функціонального призначення (використання) мають юридичні особи, фізичні особи-підприємці та громадяни, які є власниками таких приміщень. Житлові приміщення в багатоквартирному житловому будинку або окремий житловий будинок (його частина), стосовно яких вирішується питання щодо переведення із житлового в нежитловий фонд, повинні відповідати таким умовам: знаходитися в цокольному або на першому поверсі житлового будинку та мати можливість обладнання окремих виходів на міську вулицю, магістраль, проїзд або двір. Знаходитися на другому чи третьому поверсі багатоквартирного житлового будинку, якщо вони безпосередньо обладнані окремими виходами на міські вулицю, магістраль, проїзд або двір або є наявна можливість з`єднання з нежитловими приміщеннями на першому поверсі. Житловий будинок не повинен бути визнаний аварійним або ветхим.

Заява, підписана власником (співвласниками) або уповноваженою особою власника приміщень подається в Центр надання адміністративних послуг в приміщенні Дозвільного центру Чернівецької міської ради. У заяві про переведення житлових приміщень в нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери власники житлових приміщень (квартир) зазначають вид діяльності, яку передбачається здійснювати. З питання переведення житлових приміщень в нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери до заяви додаються такі документи: а) технічне заключення щодо можливості переведення житлових приміщень в нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери виконане згідно з вимогами державних будівельних норм України ліцензованою проектною організацією або атестованим (ліцензованим) суб`єктом господарювання (фахівцем) з фотофіксацією; б) копія свідоцтва про державну реєстрацію або витяг з Єдиного державного реєстру (для юридичних осіб та приватних підприємців); в) копія статуту, засвідчена підписом керівника та печаткою юридичної особи (для юридичних осіб); г) копія паспорта (1, 2 та сторінка з відміткою про реєстрацію за місцем проживання) та копія довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, для громадян - ідентифікаційний номер; д) засвідчена нотаріально копія документа про право власності об`єкта нерухомого майна, яке підлягає переведенню. Власники житлових будинків надають документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності або користування земельною ділянкою; е) довідка комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства (далі - КЖРЕП) за формою Ф-15 щодо реєстрації та забезпечення житловою площею за нормою, визначеною законодавством (13,65 кв. метрів на одну особу), а також документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності на житлове приміщення; є) довідка з Єдиного розрахункового центру ( АДРЕСА_7 ) або ЖБК, ЖБТ, ОСББ про відсутність заборгованості за житлово-комунальні послуги квартири (житлового приміщення); ж) копія інвентаризаційної справи (технічного паспорта) об`єкта нерухомого майна. У разі наявності в житлових приміщеннях самовільного перепланування (переобладнання), спочатку необхідно вирішити питання про збереження та оформлення приміщень, що самовільно переплановані або переобладнані.

У випадку, коли в житловому будинку є приватизовані квартири, при реконструкції приміщень такого будинку з використанням місць загального користування (сходові клітини, колясочні та інші приміщення загального користування) будинку необхідна згода власників приватизованих квартир, які користуються цими приміщеннями; й) довідка комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства (КЖРЕП), обслуговуючої компанії, ЖБК, ЖБТ або ОСББ про відсутність реєстрації осіб в житловому приміщенні, що планується до переведення, реконструкції; к) у разі подання документів уповноваженою особою Власника (співвласників) житлових приміщень, до заяви додається нотаріально засвідчена довіреність (для громадян та фізичних осіб-підприємців) або довіреність, видана юридичною особою (для юридичних осіб).

Отже, судом правильно встановлено, що власником квартири АДРЕСА_4 - відповідачем ОСОБА_3 не було здійснено переведення жилих приміщень в нежитлові, а тому для зобов`язання останнього облаштувати вхід/вихід приміщення по АДРЕСА_5 безпосередньо з головного фасаду на АДРЕСА_1 , житлового приміщення підстав не має.

Згідно відповіді на запит №Б-11/о-03/01 від 29 вересня 2020 року Департаменту житлово комунального господарства Чернівецької міської ради, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_3 за дозволом щодо переведення житлових приміщень в нежитлові під розміщення об`єктів невиробничої сфери не звертався (а.с.47).

Посилання апелянтів на правовий висновок Верховного Суду, який викладений в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 757/22685/16-ц, є помилковим, оскільки такий висновок стосується позову особи про припинення дій щодо використання квартири не за призначенням. Проте з такими вимогами позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 не звертались.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині заборони іншим особам використання приміщення під розміщення об`єктів невиробничої сфери з існуючим входом/виходом з бокового фасаду будинку.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Згідно вимог вказаної статті позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачами не зазначено повне найменування осіб (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб), які, на їх думку, порушили суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивачів.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суд першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення в оскаржуваній частині - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10 листопада 2020 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення

Дата складання повного тексту постанови 04 лютого 2021 року

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: І.Н. Лисак

О.О. Одинак