Справа № 185/7586/20
Провадження № 2/185/753/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 січня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.
з участю секретаря судового засідання Трубіциної А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - 33/50 частками житлового будинку АДРЕСА_1 .
Позивач посилається на те, що вона є власником 33/50 часток зазначеного будинку, на даний час має бажання продати це майно, однак у цьому заважає реєстрація в будинку ОСОБА_2 , яка фактично не проживає за адресою реєстрації більше 20 років.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином за адресою реєстрації, зазначеною у позовній заяві, а також через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причину неявки не повідомила, відзиву на позов чи будь-яких заяв не надійшло.
Позивач за змістом позовної заяви не заперечує проти заочного розгляду справи.
Тому суд проводить заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.
За змістом статей 317, 319, 321 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 є власником 33/50 часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКА №960019, виданого 18 жовтня 2007 року Першою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, реєстраційний номер 1-5368 (а.с.11-12).
Власником 17/50 часток зазначеного будинку є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 21 травня 1980 року Другою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, реєстраційний номер 2006 (а.с.18).
Актом квартального комітету №3 м.Павлограда від 20 жовтня 2020 року, складеним за участю сусідів, підтверджується, що ОСОБА_2 більше 20 років не проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10).
Відповідно до положень статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в будинку, частка якого належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 .
Однак відповідач фактично не проживає за адресою реєстрації понад встановлені строки (стаття 71 ЖК України).
Підстав для збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім відповідачем судом не встановлено.
Тому згідно статті 72 ЖК України наявні підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Як передбачено статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Реєстрація відповідача у будинку АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп, що підтверджується квитанцією (а.с.1).
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.264-265 ЦПК України, суд
Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 .
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні 33/50 частками житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Суддя У.М. Болдирєва