РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 рокусмт ПетровеСправа № 941/495/21
Провадження № 2/941/263/21

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С.І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, -

ВСТАНОВИВ:

В своєму позові позивач зазначає, що в липні 2008 року він придбав у громадянки ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 із прилеглими до нього господарськими будівлями: Б-літня кухня, В-підвал, Г-гараж, Л-сарай, Д-сарай, Ж-сарай, З-сарай, К-сарай, М-свердловина.

Оформлення угоди купівлі-продажу полягало у сплаті позивачем на користь відповідачки ОСОБА_2 спершу завдатку в сумі 1500 грн., про що останньою 29.07.2008 року була видана власноруч написана розписка, а на наступний день 30.07.2008 року позивачем був проведений із власницею будинку остаточний розрахунок в сумі близько 17000 грн.

В той же час, відповідачкою була оформлена довіреність в нотаріальному порядку 30.07.2008 року, на ім`я позивача ОСОБА_1 , на розпорядження домоволодінням, посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О. 30.07.2008 року під реєстровим номером 3009, також тим самим нотаріусом 30.07.2008 року була посвідчена під реєстровим номером 3008 заява-згода чоловіка відповідачки ОСОБА_3 на продаж відповідного будинку.

Крім видачі вказаної вище довіреності відповідачкою ОСОБА_2 були передані позивачу оригінал правовстановлюючого документу на будинок - договору купівлі-продажу від 26.08.2005 року №1409 із реєстраційним посвідченням, технічний паспорт на домоволодіння та всі ключі від нього .

В той же день 30.07.2008 року позивач разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 та малолітнім на той час сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вселився до будинку АДРЕСА_1 та з того часу проживають в ньому та володіють даним об`єктом нерухомості.

В 2013 році була здійснена реєстрація місця проживання позивача та його родини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за відповідною адресою.

Оформлення угоди купівлі-продажу будинку у вигляді видачі позивачу відповідачем довіреності на розпорядження ним, було викликано відсутністю у продавця необхідної кількості коштів на нотаріальне посвідчення договору на момент його фактичного укладення.

Отримавши довіреність на розпорядження будинком, ОСОБА_1 через свою необізнаність у порядку оформлення угод купівлі-продажу нерухомості, визначеному діючим законодавством, вважав її цілком достатнім правовстановлюючим документом та відповідно ніяких дій за даною довіреністю в подальшому не вчиняв. Також не звернув увагу на термін дії вищевказаної довіреності, який був встановлений у три календарних роки.

В 2019 році маючи намір отримати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки під будинком, він звернувся з відповідним клопотанням до Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, де йому було надано роз`яснення стосовно того, що наявні у нього документи абсолютно не свідчать про набуття позивачем права власності на домоволодіння в якому він проживає та яким фактично володіє вже більше десяти років, а строк дії наявної довіреності давно вичерпався.

В намаганнях оформити договір купівлі-продажу будинку у належний спосіб, шляхом його нотаріального посвідчення, позивач розшукав відповідачку ОСОБА_2 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та запропонував їй спільно звернутися в нотаріальну контору, однак остання йому відмовила, посилаючись на вкрай поганий стан свого здоров`я.

З цих підстав позивач змушений звернутись до суду та просить позов задовольнити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак надали до суду клопотання про розгляд справу без їх участі.

Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в липні 2008 року ОСОБА_1 придбав у громадянки ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 із прилеглими до нього господарськими будівлями: Б-літня кухня, В-підвал, Г-гараж, Л-сарай, Д-сарай, Ж-сарай, З-сарай, К-сарай, М-свердловина.

Оформлення угоди купівлі-продажу полягало у сплаті позивачем на користь відповідачки ОСОБА_2 спершу завдатку в сумі 1500 грн., про що останньою 29.07.2008 року була видана власноруч написана розписка (а.с.4), а на наступний день 30.07.2008 року позивачем був проведений із власницею будинку остаточний розрахунок в сумі близько 17000 грн.

В той же час, відповідачкою була оформлена довіреність в нотаріальному порядку 30.07.2008 року, на ім`я позивача ОСОБА_1 , на розпорядження домоволодінням, посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О. 30.07.2008 року під реєстровим номером 3009, також тим самим нотаріусом 30.07.2008 року була посвідчена під реєстровим номером 3008 заява-згода чоловіка відповідачки ОСОБА_3 на продаж відповідного будинку (а.с.5-6).

Крім видачі вказаної вище довіреності відповідачкою ОСОБА_2 були передані позивачу оригінал правовстановлюючого документу на будинок - договору купівлі-продажу від 26.08.2005 року №1409 із реєстраційним посвідченням, технічний паспорт на домоволодіння та всі ключі від нього (а.с.8-10) .

В той же день 30.07.2008 року позивач разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 та малолітнім на той час сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вселився до будинку АДРЕСА_1 та з того часу проживають в ньому та володіють даним об`єктом нерухомості.

В 2013 році була здійснена реєстрація місця проживання позивача та його родини ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за відповідною адресою (а.с.11).

Оформлення угоди купівлі-продажу будинку у вигляді видачі позивачу відповідачем довіреності на розпорядження ним, було викликано відсутністю у продавця необхідної кількості коштів на нотаріальне посвідчення договору на момент його фактичного укладення.

Отримавши довіреність на розпорядження будинком, ОСОБА_1 через свою необізнаність у порядку оформлення угод купівлі-продажу нерухомості, визначеному діючим законодавством, вважав її цілком достатнім правовстановлюючим документом та відповідно ніяких дій за даною довіреністю в подальшому не вчиняв. Також не звернув увагу на термін дії вищевказаної довіреності, який був встановлений у три календарних роки.

В 2019 році маючи намір отримати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки під будинком, він звернувся з відповідним клопотанням до Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, де йому було надано роз`яснення стосовно того, що наявні у нього документи абсолютно не свідчать про набуття позивачем права власності на домоволодіння в якому він проживає та яким фактично володіє вже більше десяти років, а строк дії наявної довіреності давно вичерпався.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідач, як сторони правочину (розписки), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Статтею 328 ЦК України врегульовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між сторонами у справі вважається таким, що вчинений правомірно, тому є законні підстави для визнання його дійсним та визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Керуючись ст. ст. 213-215, 259, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 із прилеглими до нього господарськими будівлями: : Б-літня кухня, В-підвал, Г-гараж, Л-сарай, Д-сарай, Ж-сарай, З-сарай, К-сарай, М-свердловина, укладений 30 липня 2008 року між відповідачкою ОСОБА_2 , як продавцем цього домоволодіння, та позивачем ОСОБА_1 , як покупцем.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 із прилеглими до нього господарськими будівлями: : Б-літня кухня, В-підвал, Г-гараж, Л-сарай, Д-сарай, Ж-сарай, З-сарай, К-сарай, М-свердловина.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 01 червня 2021 року.

Суддя С.І. Колесник