ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

01 червня 2021 року

м. Харків

справа № 642/1455/16-ц

провадження № 22ц/818/4047/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Тичкової О.Ю., Хорошевського О.М.

перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2021 року в складі судді Бородіної О.В. за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на житловий будинок

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на житловий будинок.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 24 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено; в рахунок погашення заборгованості за договором позики б/н від 24 квітня 2009 року в розмірі 525 100,00 грн, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 24 квітня 2009 року № 178, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме житловий будинок літ «А-1», шл/бл, цегла житловою площею 37,7 кв м, загальною площею 63,5 кв м з надвірними будівлями: сарай літ «Б», навіс літ «В», вбиральня літ «Г», огорожа № 1,2, льох літ «Д», розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на нього; визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок літ «А-1», шл/бл, цегла житловою площею 37,7 кв м, загальною площею 63,5 кв м з надвірними будівлями: сарай літ «Б», навіс літ «В», вбиральня літ «Г», огорожа № 1,2, льох літ «Д», розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; припинено право власності ОСОБА_1 на житловий будинок літ «А-1», шл/бл, цегла житловою площею 37,7 кв м, загальною площею 63,5 кв м з надвірними будівлями: сарай літ «Б», навіс літ «В», вбиральня літ «Г», огорожа № 1,2, льох літ «Д», розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з переходом права власності до ОСОБА_2 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 5397,97 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково; заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на житловий будинок залишено без задоволення; стягнуто з ОСОБА_3 , який є правонаступником ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 8922,30 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції із заявою про поворот виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 червня 2016 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 червня 2016 року задоволено частково.

На вказану ухвалу суду 13 травня 2021 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 18 травня 2021 року витребувано зазначену справу з суду першої інстанції.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 31 травня 2021 року.

01 червня 2021 року суддя Бурлака І.В. заявила самовідвід, оскільки Вищою радою правосуддя відкрито дисциплінарну справу за скаргою представниці ОСОБА_3 ОСОБА_5 щодо дій колегії суддів Бурлака І.В., Хорошевського О.М., Яцини В.Б. при перегляді цієї ж справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 червня 2016 року, що може викликати сумнів у її неупередженості та об`єктивності як головуючого судді при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2021 року.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Згідно з частиною 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

За таких обставин, з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді-доповідача при розгляді цієї справи та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень суду апеляційної інстанції, заява судді Бурлака І.В. про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву про самовідвід судді Харківського апеляційного суду Бурлака І.В. - задовольнити.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.Ю. Тичкова

О.М. Хорошевський