Провадження № 2/263/838/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Хараджа Н.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича про зобов`язання вчинити певні дії, третя особа ТОВ «ФК «ФОРІНТ» ,

ВСТАНОВИЛА:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича, третя особа ТОВ «ФК «ФОРІНТ», в якій позивачі просять суд зобов`язати, відповідно до вимог Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», вживати будь-які заходи щодо примусової реалізації нерухомого майна, вказаного у виконавчому листі №519/1977/12 на строк, доки така заборона наявна у чинному законодавстві.

Вивчивши матеріали поданого позову, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ визначається процесуальними законами.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, відносин; інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, зі скаргою, в порядку ст. 447 ЦПК України, на дії/бездіяльність державного виконавця сторона виконавчого провадження може звернутися лише у випадку, якщо такі дії/бездіяльність допущені при виконанні судового рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства.

В той же час, в порядку ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як убачається зі змісту позову,який по своїй природі є фактично скаргою, позивачі просять суд зобов`язати відповідача вживати будь-які заходи щодо примусової реалізації нерухомого майна, вказаного у виконавчому листі №519/1977/12 на строк, доки така заборона наявна у чинному законодавстві.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, розгляд спорів про визнання дій державного виконавця незаконними та застосування до державного виконавця стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку позовного провадження і відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що предметом позову є визнання протиправними дій приватного виконавця щодо примусової реалізації нерухомого майна, позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича про зобов`язання вчинити певні дії, третя особа ТОВ «ФК «ФОРІНТ», не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на те, що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у відкритті провадження за цими вимогами слід відмовити.

Відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України суд роз`яснює позивачам їх право на звернення з цими вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 19, 186, 260, 354, 447 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексія Вікторовича, третя особа ТОВ «ФК «ФОРІНТ».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

.

Суддя Н.В. Хараджа