Справа № 450/4073/20 Провадження № 2/450/762/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про предмет позову : стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розміру 1 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000, 00 грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): позивач 12.06.2020 року близько 19 год. 00 хв., разом з чоловіком ОСОБА_5 перебувала на території ринку «Шувар» у АДРЕСА_1 , де мала намір придбати декоративну рослину. З цією метою підійшла до продавців відповідного ряду і сектору і запитала ціну рослини, на що отримала пропозицію від продавця показати рослину, яку позивачка мала намір придбати. Для цього остання підняла із землі вазонок із рослиною та попрямувала до продавців. У цей момент до позивачки підбіг ОСОБА_3 звинуватив її у крадіжці вазонка з декоративною рослиною та застосував силу, схопив за руки та вибив з них її телефон Nomi І5010. Внаслідок цих неправомірних дій відповідача телефон впав на землю та розбився. 15.06.2020 р. позивач звернулась в майстерню з ремонту телефонів, він підлягає ремонту у вигляді заміни сенсорного екрану, ціною 1000,00грн. Свої дії відповідач пояснював тим, що вважав, що позивач нібито вкрала вазон з рослиною і він намагався їй перешкодити. В подальшому рішенням Сихівського районного суду м. Львова провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 51 КУпАП, закрите у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Внаслідок неправомірних дій відповідача та знищення майна позивачки у неї загострились її хронічні хвороби, пережила сильний душевний біль, страждання та переживання, що зумовило неодноразове звернення до лікарів. Наслідки перенесеної моральної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, пасивності, зниження настрою, пригніченості. Діями відповідача були порушені актуальні життєві плани позивача, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. Наслідки події спричинили нераціональне витрачання життєвого часу (на обстеження, лікування, проведення правових заходів), обумовили залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Вважає, що відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. З врахуванням наведеного просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 1000,00грн. та моральну (немайнову) шкоду у розмірі 100 000,00грн.

Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги. Вказала, що 12.06.2020 р. разом з чоловіком ОСОБА_5 перебувала на ринку «Шувар» та мала намір придбати ялівець. З цією метою взяла вазон, щоб його оглянути і підійти до продавців, щоб з`ясувати його вартість. До неї підбіг ОСОБА_3 звинуватив її у крадіжці вазону, застосував силу, вирвав вазон, вдарив по руках й вибив з них її телефон. При цьому телефон розбився, чим завдав їй матеріальних збитків. Внаслідок неправомірних дій відповідача та знищення майна позивачки в неї загострилась хронічна хвороба, та їй довелось двічі проходити стаціонарне лікування, пережила сильний душевний біль, страждання та переживання через неправдиве звинувачення її у крадіжці, тому вважає, що відповідачем завдано моральної шкоди.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, зазначив, що неправомірні дії відповідача окрім пошкодження майна позивача полягали в тому, що він протиправно зупинив позивача, оскільки вазон з рослиною йому не належав та викликав поліцію, поставив вазон перед автомобілем чоловіка позивача, та такі дії відповідача призвели до завдання моральної шкоди, просив задоволити позовні вимоги.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому вказав, що працює на ринку «Шувар» на майданчику де продають рослини. Поряд працюють інші підприємці з продажу аналогічних товарів, в тому числі ОСОБА_6 12.06.2020р. він знаходився на своєму майданчику і побачив, як від сусіднього майданчика, належного ОСОБА_6 , йде жінка, пізніше дізнався, що це була позивач у справі ОСОБА_1 в напрямку припаркованої автомобіля «Нива» та несе рослину у горщику. Відповідачу було відомо, що ОСОБА_6 вже немає на роботі, і тому зупинив позивача неподалік автомобіля, в якій сидів водій. ОСОБА_1 пояснила, що купила рослину вранці, а зараз забирає. Це виявилось неправдою, оскільки ОСОБА_6 в телефонному режимі заперечила придбання. Після цього відповідач підняв горщик, який ОСОБА_1 поставила на землю та поставив перед автомобілем «Нива» та побіг до охорони ринку попередити, щоб не випускали автомобіль «Нива» з території ринку. В цей час позивач покинула територію ринку, при цьому говорила з кимось по телефону. Вказав, що не виривав горщик з рук позивача, не бив її по руках та телефон не випадав. Були викликані працівники поліції. Водій автомобіля «Нива» виявився чоловік ОСОБА_1 , який зателефонував до неї та вона повернулась. Працівникам поліції жодних скарг не висловлювала, а пояснила, що понесла рослину показати чоловіку. Вказав, що зазначені позивачкою обставини не відповідають дійсності.

В судовому засіданні відповідач та його представник, заперечили щодо заявлених позовних вимог, просили в задоволенні таких відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надав покази, що 12.06.2020 р. разом із дружиною ОСОБА_1 перебували на ринку «Шувар». Зупинились біля торгових місць, де продають саджанці, дружина мала намір купити рослину. Свідок залишився в машині, а дружина взяла гаманець і телефон та пішла в напрямку торгових місць. Невдовзі побачив чоловіка, як потім довідався ОСОБА_3 , який підбіг до дружини, відібрав горщик. Чи вдаряв ОСОБА_3 його дружину не бачив. Бачив, що у дружини впав гаманець та телефон. Горщик ОСОБА_3 поставив перед його автомобілем. Крім ОСОБА_3 біля торгових площ був ОСОБА_7 . Пізніше чекали на поліцію, надавали пояснення. Після події у дружини погіршився стан здоров`я, змушена звертатись до лікаря та вживати ліки.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні надав покази, що працює поливальником квітів на ринку «Шувар». 12.06.2020 р. близько 18 год. 00 хв. поливав рослини. Побачив жінку, пізніше як дізнався ОСОБА_1 в руках якої був вазон та яка прямувала до автомобіля. На запитання щодо ялинки повідомила його та ОСОБА_3 , що продавець залишила їй ялинку. Оскільки в торгових рядах, де ОСОБА_1 взяла ялинку вже нікого не було, свідок та ОСОБА_3 розпочали телефонувати до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щоб з`ясувати чи була домовленість щодо вазону, останні не підтвердили. ОСОБА_1 покинула територію ринку, свідок залишився біля автомобіля в якому перебував чоловік ОСОБА_1 , який не виходив з автомобіля. Свідок викликав поліцію, а ОСОБА_3 побіг до працівників охорони ринку. Через деякий час прибули працівники поліції, чоловік ОСОБА_1 зателефонував останній, тоді вона повернулась на ринок.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надала покази, що 12.06.2020р. у вечірній час зателефонував ОСОБА_3 , та просив зв`язатись з ОСОБА_8 для уточнення питання чи продавали ялинку жінці. Свідок зателефонувала до ОСОБА_8 , та остання вказала, що такого не було, попросила свідка під`їхати разом з нею на ринок. Коли ОСОБА_10 прибула на ринок «Шувар» то на місці була поліція, охорона ринку, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та чоловік ОСОБА_1 . Останній зателефонував до ОСОБА_1 та невдовзі вона повернулась на ринок.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

27.11.2020 року запит щодо доступу до персональних даних; 21.12.2020 року відповідь на запит, щодо доступу до персональних даних; 21.12.2020 року ухвала про відкриття провадження у справі; 01.02.2021 року клопотання представника позивача про відкладення судового засідання; 01.02.2021 року ухвала про відкладення розгляду справи; 09.02.2021 року відзив на позовну заяву; 17.02.2021 року відповідь на відзив; 11.05.2020 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Суд заслухавши пояснення сторін та представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 12.06.2020 року працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що 12.06.2020 року о 19 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 на території ринку нижній « ІНФОРМАЦІЯ_1 » таємно викрала із торгового місця декоративну ялинку у горщику. Потерпілою у даному провадженні було зазначено ОСОБА_6 . 12.06.2020 року остання звернулась із заявою до органу поліції в якій просить притягнути до адміністративної відповідальності невідому їй особу, яка 12.06.2020 р. о 19 год. 00 хв. здійснила дрібну крадіжку рослини, ялина конка, вартістю 150грн., що мало місце на території « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 . Також до матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено письмові пояснення ОСОБА_6 , в яких, остання зазначила, що працює продавцем-реалізатором на ринку «Шувар». 12.06.2020р. з 09.00год по 17:00год знаходилась на роботі, пізніше поїхала додому, квіти залишались на місці. Пізніше їй зателефонував продавець, який торгує поряд та повідомив, що виявив невідому жінку, яка викрала ялинку в горщику. Коли ОСОБА_6 приїхала на ринок, то вазонок стояв на проїзній частині біля автомобіля.

При складанні матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 був залучений як свідок та надав письмові пояснення, в яких вказав, що на території нижнього ринку «Шувар» він здійснює продаж декоративних рослин. 12.06.2020р. о 19год.00хв. помітив жінку, яка вчинила дрібну крадіжку вазону та направлялась в сторону власного автомобіля. Підійшовши до неї жінка повідомила, що даний товар їй залишила якась жінка, що не відповідало дійсності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Позивач просить суд стягнути з відповідачів завдану шкоду заподіяну її майну, а саме пошкодження мобільного телефону Nomi І5010, однак не надано жодного доказу в підтвердження пошкодженням саме відповідачем даного мобільного телефону. Допитані в судовому засіданні свідки таких обставин не підтвердили. Наявність самої квитанції на ремонт телефону не доводить, що таке пошкодження сталось з вини відповідача.

При розгляді справи позивачем не доведено завдання відповідачем матеріальної шкоди позивачу відтак, в частині задоволення позовної вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди за пошкодження телефону слід відмовити у зв`язку з безпідставністю такої.

Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди суд зауважує наступне.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що неправомірні дії відповідача окрім пошкодження майна позивача полягали в тому, що він протиправно зупинив позивача, оскільки вазон з рослиною йому не належав та викликав поліцію, поставив вазон перед автомобілем чоловіка позивача, та такі дії відповідача призвели до завдання моральної шкоди, погіршення стану здоров`я.

Так, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Завдання матеріальної шкоди позивачу судом не встановлено. Доказів які б об`єктивно вказували на протиправні дії відповідача, як безпосередню та головну причину моральної шкоди, стороною позивача не представлено.

При цьому сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії відповідача як свідка події заподіяли позивачу моральної шкоди.

Позивачем не надано доказів на підтвердження спричинення моральної шкоди, а також не зазначено з яких саме міркувань вона виходила при визначенні розміру моральної шкоди у сумі 100 000 гривень.

Відтак, оскільки позивачем не доведено завдання матеріальної шкоди з боку позивача, а також не доведено протиправності дій відповідача, відтак, в частині задоволення позовної вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди слід відмовити у зв`язку з безпідставністю такої.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

вирішив:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в ЗО - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 28.05.2021 року.

СуддяН. Б. Добош