№ 317/35/16-ц
№/п 6/317/79/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Ачкасова О.М.,

при секретарі - Чудопал К.С.,

за участю приватного виконавця - Сколибога О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя подання Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, посилаючись на те, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 59654359 щодо виконання виконавчого листа №317/35/16-ц, виданого на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 4223183,63 грн. 15.05.2016 року Державним реєстратором Малик В.О. проведена державна реєстрація обтяження, накладений арешт на все нерухоме майно. Під час виконання зазначеного судового рішення встановлено, що боржнику належить майно, право власності яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Боржник ухиляється від реєстрації права власності назазначене майно, рішення суду не виконує та не вживає заходів щодо його виконання.

Нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 та право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084. На час розгляду справи №317/35/16-ц Запорізьким районним судом Запорізької області вказана земельна ділянка належала та була зареєстрована за ОСОБА_2 . В подальшому її було зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області по справі №317/3272/16-ц, яке скасовано судом апеляційної інстанції. За час розгляду апеляційної скарги по справі №317/3272/16-ц, ОСОБА_4 здійснила відчуження земельної ділянки ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23.03.2020 р. по справі №317/3681/19 укладений договір визнано недійсним, скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 .

Оскільки, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.05.2021 р., станом на 17.05.2021 року, право власності на вказану земельну ділянку не зареєстроване за боржником, а зареєстровано за іншою особою, державний виконавець був вимушений звернутись до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні приватний виконавець підтримав подання у повному обсязі, просив його задовольнити, оскільки рішення суду від 23.03.2020 р. в частині скасування реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 не виконано, право власності на нерухоме майно не переоформлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення приватного виконавця, вважає, що подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.10,11 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. перебуває виконавче провадження № 59654359 з примусового виконання виконавчого листа № 317/35/16-ц, виданого Запорізьким районним судом Запорізької області 10.11.2016 року, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 4217583,78 грн. та судового збору у розмірі 6699,85 грн. Згідно заяви стягувача, станом на 31.01.2020 р. заборгованість складає 4223183,63 грн.

Боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує, кореспонденцію не отримує.

Під час проведення виконавчих дій встановлено, що згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.05.2021 р., станом на 17.05.2021 року, право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084, зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: р.№349, виданий 06.06.2017 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Процюк Н.П.

Зокрема, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.03.2016 р. право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084, площею 0,054 га, для ведення садівництва, було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №490536, виданого 30.10.2009 року відділом Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області.

В подальшому вищезазначену земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області по справі №317/3272/16-ц, яке скасовано судом апеляційної інстанції.

За час розгляду апеляційної скарги по справі №317/3272/16-ц, ОСОБА_4 здійснила відчуження земельної ділянки ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2017 р.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 23.03.2020 р. у справі №317/3681/19, судом було визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084, від 06.06.2017 року, зареєстрований в реєстрі за №349 та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Процюк Н.П. та скасовано державну реєстрацію за індексним номером 35537886 від 06.06.2017 р. право власності на земельну ділянку зареєстровану за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №349 від 06.06.2017 року.

Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Коротича М.М., Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Запорізької області від 20.08.2020 року, відмовив у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084 за ОСОБА_1 , оскільки надане ОСОБА_1 , рішення суду від 23.03.2020 р. (що прийняте після набрання чинності Законом №340-ІХ) в якому не визначено питання одночасного визнання, зміни чи припинення речових прав, що суперечить ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 16.10.2020 року, у справі №317/3681/19 №6/317/97/2020 за заявою ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 48 Закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно частини третьої, четвертої статті 50 Закону у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Таким чином, право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084, не зареєстровано за боржником ОСОБА_2 в установленому законом порядку, що унеможливлює звернення стягнення на зазначену земельну ділянку, для погашеня заборгованості перед стягувачем ОСОБА_1 за судовим рішенням, тому подання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 440, 260,261 ЦПК України, ст.ст.48,50 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Звернути стягнення на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :06:002:0084, яка зареєстрована за ОСОБА_3 , з метою виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року у справі №317/35/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у сумі 4217583,78 грн. (чотири мільйона двісті сімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три гривні 78 копійок)

та судові витрати у розмірі 6699,85 грн.(шість тисяч шістсот дев`яносто дев`ять гривень 85 копійок).

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Дата складення повного судового рішення 31.05.2021 року.

Суддя: О.М. Ачкасов