Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/381/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 січня 2021 року м. Гребінка

21 січня 2021 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Сапи А.М., розглянувши у приміщенні суду м. Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кулажинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення юридичних фактів родинних відносин, прийняття спадщини, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом та законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовом до Кулажинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про встановлення юридичних фактів родинних відносин, прийняття спадщини, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом та законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що відповідно до витягів із погосподарської книги по Кулажинській сільській раді Гребінківського району Полтавської області, в господарстві, що розташоване по АДРЕСА_1 , була зареєстрована та проживала ОСОБА_5 .

За життя ОСОБА_5 було складено заповіт, згідно з яким все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла онукам ОСОБА_6 та ОСОБА_1 в рівних долях.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. На час смерті разом з нею ніхто не проживав.

На час смерті ОСОБА_5 мала право на земельну частку (пай) розміром 4,70 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0029188, виданого на підставі рішення Гребінківської РДА від 06.11.1996 р. № 351.

Зазначають, що внуки спадкодавця, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 після смерті баби ОСОБА_5 вступили в управління спадковим майном в рівних частинах, зокрема, доглядали за вищевказаним домоволодінням, користувалися присадибною земельною ділянкою, інвентарем, іншим майном, здійснили її поховання тощо.

Вказали, що 29.04.2015 року, не встигнувши документально переоформити на своє ім`я частину свого спадкового майна, ОСОБА_6 помер.

На час його смерті та шість місяців потому разом з ним проживала його дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначають, що з метою переоформлення спадщини вони звернулися до Гребінківської державної нотаріальної контори. Проте, у видачі свідоцтв про право на спадщину нотаріус їм відмовила. Свої дії мотивувала тим, що на спадкове майно, земельну частку (пай) відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а також документально не підтверджується факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та факт родинних відносин між нею та онуками.

Враховуючи вищевикладене, просять суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кулажинці Гребінківського району Полтавської області, як онуків та баби.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , прийняли спадщину за заповітом після смерті своєї баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Кулажинці Гребінківського району Полтавської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порядку спадкування за заповітом право на 1/2 частину земельної частки (паю) розміром 4,70 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ №0029188, виданого на підставі рішення Гребінківської РДА від 06.11.1996 р. №351.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку спадкування за законом право на 1/2 частину земельної частки (паю) розміром 4,70 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ №0029188, виданого на підставі рішення Гребінківської РДА від 06.11.1996 р. №351.

У судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити.

Представник відповідача, Кулажинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Треті особи, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явилися, надіслали на електронну адресу суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують, просять задовольнити позов у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до Витягів із погосподарської книги по Кулажинській сільській раді Гребінківського району Полтавської області, в господарстві, що розташоване по АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала ОСОБА_5 (голова сім`ї) (а.с. 31-35 зврт.).

Відповідно до довідки № 02-34/79 від 30.04.2020 року, виданої сільським головою Кулажинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до погосподарської книги №2 за 2001-2005 року, особовий рахунок № НОМЕР_1 , була зареєстрована на території сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті була зареєстрована одна (а.с.36).

18.04.1991 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла онукам - ОСОБА_6 і ОСОБА_1 в рівних долях. Заповіт посвідчено секретарем Короваївської сільської ради Гребінківського району Полтавської області Буряк Т.В., також заповіт має відмітку від 12.05.2004 року, що заповіт дійсний, не скасований та не відмінений (а.с.27-27 зврт.).

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , що видане Кулажинською сільською радою Гребінківського району Полтавської області 10.04.2001 року, актовий запис №07, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 23 зврт.).

За життя ОСОБА_5 мала право на земельну частку (пай) розміром 4,70 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0029188, виданого на підставі рішення Гребінківської РДА від 06.11.1996 року № 351 (а.с. 24-24 зврт.).

На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР (1963 р.) його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Статтею 549 ЦК УРСР (1963 р.) передбачалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він фактично вступив управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВСУкраїни від 06 лютого 2013 року у справі № 6-167цс12, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом, з огляду на ст. 549 ЦК УРСР є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Судом встановлено, що в даному випадку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_5 вступили в управління спадковим майном в рівних частинах, зокрема, доглядали за вищевказаним домоволодінням, користувалися присадибною земельною ділянкою, інвентарем, іншим майном, здійснили її поховання тощо. Таким чином, здійснили певні дії, що є підтвердженням їхнього волевиявлення, спрямованого на прийняття спадщини.

Відповідно до п. 2 ч. 2 правил Постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7, зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 (спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_5 ) помер. Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 93 від 08.05.2015 року (а.с. 28 зврт.).

На час його смерті та шість місяців потому разом із ним проживала його дружина, ОСОБА_2 .

Той факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим Гребінківським районним ЗАГС Полтавської області, актовий запис 14 від 28.02.1987 року (а.с.28).

З метою переоформлення спадщини позивачі звернулися до Гребінківської державної нотаріальної контори. Проте, у видачі свідоцтв про право на спадщину нотаріус їм відмовила. Свої дії мотивувала тим, що на спадкове майно, земельну частку (пай) відсутній оригінал правовстановлюючого документу, окрім того, документально не підтверджується факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та факт родинних відносин між нею та онуками. Дана обставина підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою в.о. завідувача Гребінківською ДНК Потапенко Л.Д. від 08.05.2020 року (а.с.37-37 зврт.).

Окрім позивачів, спадкоємцями першої черги спадкування є діти спадкоємця за заповітом ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які ухвалою суду від 08.09.2020 року залучені до участі у справі в якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, однак вони до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися та суду надали письмові заяви про визнання позову (а.с. 69, 77, 78).

Той факт, що спадкодавець ОСОБА_5 була бабою ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , підтверджується правовстановлюючими документами, які містяться в матеріалах справи (а.с.28, 30, 72-73а).

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР (1963 р.) його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Статтею 549 ЦК УРСР (1963 р.) передбачалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він фактично вступив управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення даного юридичного факту, який просить встановить позивач, і даний факт підтверджується письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання у сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що наданих доказів по справі достатньо для задоволення позову про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Окрім цього, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України"/заява № 21037/05/ (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 15, 16, 1216 - 1218, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кулажинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення юридичних фактів родинних відносин, прийняття спадщини, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом та законом - задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кулажинці Гребінківського району Полтавської області, як онуків та баби.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , прийняли спадщину за заповітом після смерті своєї баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кулажинці Гребінківського району Полтавської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порядку спадкування за заповітом право на 1/2 частину земельної частки (паю) розміром 4,70 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0029188, виданого на підставі рішення Гребінківської РДА від 06.11.1996 року № 351.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку спадкування за законом право на 1/2 частину земельної частки (паю) розміром 4,70 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0029188, виданого на підставі рішення Гребінківської РДА від 06.11.1996 року № 351.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я. В. Татіщева