Справа № 202/610/21
Провадження № 2-з/202/8/2021
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.,

за участю секретаря Ситника С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро заяву представника позивачів адвоката Мицика Олега Володимировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариство з обмеженою відповідальністю «СТ-ПОЛІКОР», Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2010» про визнання договорів купівлі-продажу транспортних засобів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2020 року представник позивачів адвокат Мицик О.В.. звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариство з обмеженою відповідальністю «СТ-ПОЛІКОР», Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2010» про визнання договорів купівлі-продажу транспортних засобів недійсними.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2021 року, прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з позовною заявою, представником позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник просить вжити заходу забезпечення позову, шляхом накладення арешту на тягач марки «SCINIA» модель «Р340», номер кузова НОМЕР_1 , тягач марки «SCINIA» модель «Р340», номер кузова НОМЕР_2 , із забороною відчуження та перереєстрації даних транспортних засобів.

Заяву мотивує тим, що оспорювані договори купівлі-продажу транспортних засобів фіктивними, оскільки сторони договорів, укладаючи їх, не мали на меті реальне настання обумовлених ними правових наслідків, а лише бажали вивести рухоме майно з власності ТзОВ «СТ-ПОЛІКОР» на пов`язаних з ним осіб, з метою уникнення виконання зобов`язання. При цьому, сторони завідомо знали про виникнення в майбутньому зобов`язання по відшкодуванню моральної шкоди позивачам, у зв`язку із винесенням в подальшому вироку суду. Враховуючи наведені обставини та вимоги законодавства, на думку представника позивачів, існує необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення позову, передбаченого п.п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, як арешт майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши дану заяву, суд доходить наступних висновків.

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та дослідивши доводи, якими вона мотивується, суд вважає необхідним відмовити у задоволені даної заяви, оскільки наведені обґрунтування не свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за захистом яких вони звернулись.

Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження існування загрози вчинення відповідачами дій щодо відчуження зазначеного майна.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивачів адвоката Мицика Олега Володимировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариство з обмеженою відповідальністю «СТ-ПОЛІКОР», Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2010» про визнання договорів купівлі-продажу транспортних засобів недійсними відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.М. Мачуський