№ провадження 2/646/1746/2021
Справа № 642/2657/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Демченко С.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського нотаріального округу Черленюх Людмила Василівна про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень,

у с т а н о в и в:

05 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ПАТ «Комерційний Банк «Надра», ТОВ «Європартнер Фінанс», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського нотаріального округу Черленюх Л.В., в якій просить визнати недійним пункт 115 «Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників/ Поручителів/ Заставодавців/ Іпотекодавців/ Дебіторів за такими договорами» Додатку №1 до Договору №GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19 травня 2020 року, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Європартнер Фінанс», посвідченого 29 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П., щодо відступлення прав вимоги до позивача за кредитним договором №6/1/27/2008/840-ЖР/02 від 21 квітня 2008 року, зі змінами та доповненнями з моменту його укладення та припинити зобов`язання за вказаним кредитним договором, а також визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52304875 від 20.05.2020 13:50:01, вчинену приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Черленюх Л.В. та стягнути судові витрати на користь позивача.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського нотаріального округу Черленюх Людмила Василівна про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень передано на розгляд до Червонозаводського районного суду м.Харкова у порядку п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 червня 2021 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського нотаріального округу Черленюх Людмила Василівна про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень надійшла у провадження судді Червонозаводського районного суду м.Харкова Демченко С.В.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням законної сили по вказаній справі.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що 04 лютого 2021 року остання отримала від ТОВ «Європартнер Фінанс» вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором №6/1/27/2008/840-ЖР/02 від 21 квітня 2008 року, в якій останній вимагає у тридцяти денний строк сплатити заборгованість у розмірі 42122,63 доларів США, а також зазначено про намір ТОВ «Європартнер Фінанс» продати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 від свого імені та без отримання згоди. З вимоги позиввчу стало відомо, що 19 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра», який є правонаступником ВАТ КБ «Надра», та ТОВ «Європартнер Фінанс» було укладено договір №GL3N217258 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., за реєстровим номером №591. Відповідно до Додатку №1 до зазначеного вище Договору ВАТ КБ «Надра» відступив ТОВ «Європартнер Фінанс» право вимоги за кредитним договором №6/1/27/2008/840-ЖР/02 від 21 квітня 2008 року з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповненнями до вказаного договору, що є його невід`ємними частинами, укладеного між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 , а також відступлено право вимоги за договором поруки №1 від 04 вересня 2012 року з додатками, право вимоги за договором іпотеки №6/1/27/2008/980-ИП/03 від 21 квітня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милицею М.Л., за реєстровим номером №1657. Отже, до ТОВ «Європартнер Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_4 в повному обсязі та на умовах, які існували на момент укладення вищевказаних договорів, тому наразі ТОВ «Європартнер Фінанс» є новим кредитором та іпотекодержателем іпотечного майна, а саме - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі договору купівлі-продажу від 21 квітня 2008 року належить позивачу. Разом з тим, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52304875 від 20.05.2020 13:50:01, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. внесла запис до Державного реєстру іпотек (номер запису про іпотеку: 36557798), відомості про те, що новим іпотекодержателем за договором іпотеки №6/1/27/2008/840-І/02 від 21 квітня 2008 року є ТОВ «Європартнер Фінанс». Позивач вказує, що іпотечне майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 є єдиним житлом для неї та її сім`ї. З урахуванням того, що наразі ТОВ «Європартнер Фінанс» намагається продати іпотечне майно, яке перейшло до останнього на підставі відступлення права вимоги за договором №GL3N217258 від 19 травня 2020 року, який наразі оскаржується в судовому порядку, позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження іпотечного нерухомого майна, оскільки подальше відчуження іпотечного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, вважаю, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо таке буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля перешкоджання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків».

Необхідність застосування заходів забезпечення має визначатися фактичними обставинами справи, які свідчитимуть про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Така правова позиція щодо вирішення питання про співмірність забезпечення позову викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень, тобто предметом спору в даній справі є вимоги немайнового характеру.

Разом з тим, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Незастосування заходу забезпечення даного позову шляхом заборони відчуження стосовно об`єкта нерухомого майна квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та яка перебуває в іпотеці, не призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, окрім того такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими вимогами.

З огляду на те, що, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить задовольнити позовні вимоги, які мають немайновий характер, а тому доводи позивача, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання судового рішення є безпідставними, оскільки у випадку задоволення позову судове рішення не підлягатиме примусовому виконанню (постанова Верховного Суду у справі № 372/1223/17 від 30 травня 2018 року).

Оцінивши надані докази встановлено, що відсутні підстави вважати, що незастосування вказаних у заяві позивача заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, у зв`язку з чим вважаю, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб, оскільки він є необґрунтованим та не співмірним видом забезпечення позову у справі з огляду на те, що матеріали справи не містять переконливих доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149,150-153,157, 260-261 ЦПК України, суддя

УХ В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського нотаріального округу Черленюх Людмила Василівна про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень- відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду..

Повний текст ухвали складений та підписаний 02 червня 2021 року.

Суддя С.В. Демченко