Справа № 308/7579/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участі секретаря Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у знищенні майна, шляхом знесення новобудови (фундаменту та армованих колон) та зобов`язання виконати мирову угоди:

В с т а н о в и в:

Адвокат Олійник Р.Б. звернувся в інтересах ОСОБА_3 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9750,00 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що позивачами було заявлено позов лише з метою отримання ухвали про забезпечення позову та здійснення перешкод відповідачці у здійсненні будівельних робіт на власній земельній ділянці при наявності усіх необхідних дозвільних документів. В той же час, на судові засідання по справі позивачі не з`являлися, всіляко затягували розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову по справі, а також намагалися відтягнути розгляд апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову. При цьому, одразу після того, як ухвалу про забезпечення позову було скасовано, позивачі звернулися до суду із заявою про залишення позову без розгляду, що вказує на відсутність реального наміру позивачів щодо розгляду судової справи по суті і підтверджує зловживання ними та їхнім представником своїми процесуальними правами. А тому, адвокат Олійник Р.Б. вважає, що необґрунтовані дії позивачів є підставою для компенсації ними здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України, сторони в судове засідання не викликалися.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши подану заяву, суд прийшов до наступних висновків.

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у знищенні майна, шляхом знесення новобудови (фундаменту та армованих колон) та зобов`язання виконати мирову угоди.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2020 вказаний позов залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, факти, на які посилається представник відповідача, як на підставу необґрунтованості дій позивачів, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Правовий аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 543/408/17.

На підставі вищенаведеного, беручи до уваги, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, за яких можна вважати дії позивачів необґрунтованими та такими, що призвели до безпідставного понесення витрат відповідачем, а також те, що подання позивачами до суду заяви про залишення поданого ними позову без розгляду не свідчить про безпідставність та необґрунтованість позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для компенсації відповідачу здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Керуючись ст. ст. 81, 137, 141, 270, 353-355 ЦПК України, суд -

П о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви адвоката Олійника Романа Богдановича в інтересах ОСОБА_3 про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко