ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/376/21
провадження № 2/691/383/21
УХВАЛА

25 травня 2021 року м. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Подорога Л.В., розглянувши позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 27.04.2021 (далі по тексту Ухвала від 27.04.2021) вище зазначена позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням п. 5 ч. 3, ч. 5 ст. 177, ч. 2, 4, 5 ст. 95 та ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме, у позовній заяві позивачем не обґрунтовано в якій сумі ОСОБА_1 отримав кредит і якими доказами це підтверджується; не обґрунтовано як тіло кредиту може перевищувати суму виданих коштів; також не обґрунтовано обставини зміни кредитного ліміту, хто прийняв дане рішення та чи відомо ОСОБА_1 про прийняте банком рішення. Крім того, копії документів не засвідчені належним чином та не надано належних доказів сплати судового збору.

На виконання вказаної ухвали, позивач надав заяву про усунення недоліків та нову позовну заяву.

У новій позовній заяві позивач зазначає, що ним було збільшено кредитний ліміт до 25000 грн. Однак це не дає відповіді на питання суду яким чином тіло кредиту збільшилося до 32208 грн. 63 коп. Залишилося поза увагою позивача й необхідність обґрунтування хто, коли та яке саме прийняв рішення, що мало наслідком зміну кредитного ліміту, чи повідомляв банк ОСОБА_1 про прийняті рішення.

Тому Ухвала від 27.04.2021 у цій частині позивачем не виконана.

Також повторно надана суду копія паспорта боржника, суперечить вимогам передбачених п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Тому Ухвала від 27.04.2021 у цій частині позивачем також не виконана.

Крім того, надані позивачем розрахунок заборгованості, довідка про зміну умов кредитування, довідка про кредитні картки, заява на актуалізацію даних, виписка за договором, банківських документів, суперечать вимогам, установленим Національним стандартом України «державна уніфікована система документації. уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003. Зокрема п. 5.23 якого передбачає, що підпис складається з назви посади особи, яка підписує документ (повної, якщо документ надруковано не на бланку, скороченої - на документі, надрукованому на бланку), особистого підпису, ініціалу(-ів) і прізвища.

Тому Ухвала від 27.04.2021 у цій частині позивачем не виконана.

Також за ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору, встановленого ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (яка на даний час є чинною), законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (п. 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 (зі змінами).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

У той же час позивач повторно подав до суду платіжне доручення № PROM0BQ4FZ від 30.03.2021, яке не містить відтиску печатки банку, відсутня відмітка про дату надходження та дату виконання платіжного доручення, не зазначено виконавця підпису.

Тому Ухвала від 27.04.2021 у цій частині позивачем не виконана.

На підставі викладеного вважаю, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, а тому її слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання її копії.

Суддя Л. В. Подорога