Дата документу 02.06.2021
Справа № 501/805/21
02 червня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Пушкарського Д.В.,
секретаря судового засідання Тимко М.Л.
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусове зняття з реєстраційного обліку, -
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що йому на праві приватної власності належить вказаний будинок в якому зареєстрована але не мешкає відповідач, яка не несе жодних витрат з утримання будинку. В добровільному порядку з реєстраційного обліку відповідач за вказаною адресою не знімається, що позбавляє позивача законної можливості вільно користуватися та розпоряджатися власним майном, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву в якій підтримав в повному обсязі позовні вимоги, розгляд справи просить провести без його участі (а.с.23).
Відповідач в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (а.с.26), про причини неявки суд не сповістила, відзив на позов не надала.
Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши та перевіривши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.10.2012 року (а.с.6), витягом №226783421 від 05.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7).
В зазначеному будинку зареєстрована ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію (а.с.9).
Факт не проживання ОСОБА_2 за адресою реєстрації підтверджується відповідними актами, складеними та підписаними 06.10.2020 та 12.03.2021 сусідами ОСОБА_1 , завіреними головою Малодолинської сільської адміністрації (а.с.10,11).
Положеннями статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У частині першій статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
За змістом статті 319 зазначеного Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
У відповідності до частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно абзацу третього частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Зазначену норму кореспондує пункт 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207.
За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Враховуючи, що відповідач за адресою своєї реєстрації не проживає, договору найму цього житла з позивачем не укладала, а її реєстрація обмежує права позивача у володінні, користуванні і розпорядженні своєю власністю, чим порушується його право власності на житло, яке гарантоване Конституцією та законами України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусове зняття з реєстраційного обліку, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя