Справа № 635/4069/21
Провадження по справі № 2-о/635/116/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.,

присяжних - Байдіна І.О., Мухтарова Ю.Х.,

за участю прокурора - Гелети О.О.,

представника психіатричного закладу - лікаря-психіатра - Задорожньої Л.О.,

особи, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію - ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань - Сазонов К.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги ,-

В с т а н о в и в:

Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» в особі головного лікаря Вовк О.І. звернулося до суду із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги - комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» в умовах стаціонару без її згоди. В обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_1 27 травня 2021 року о 22 годині 20 хвилин була госпіталізована до комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1». Направлення на госпіталізацію було видано лікарем Бобровим О.С. , який після особистого огляду ОСОБА_1 зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження і лікування у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює: її небезпеку для себе та оточуючих; суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_1 , що надійшли від її сина - ОСОБА_3 , який повідомив, що ОСОБА_1 проявляла агресію на адресу сусідки ОСОБА_4 , розбила вікна у неї, погрожував сусідам вбивством, лопатою, граблями, кусками труб. До лікарні хвора доставлена фельдшером Коваленко В.В. , який зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження і лікування у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює: її небезпеку для себе та оточуючих; суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. На підставі таких відомостей ОСОБА_1 була оглянута лікарем-психіатром Обласної психіатричної лікарні №1 Антоновим В.М. у приймальному відділенні лікарні 27 травня 2021 року о 22 годині 20 хвилин, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. ОСОБА_1 була оглянута лікарем пісихіатром Задорожньоою Л.О. 28 травня 2021 року о 09 годині 00 хвилин, яка також підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. 28 травня 2021 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_1 була оглянута комісією лікарів-психіатрів Обласної психіатричної лікарні №1 у складі: лікаря-психіатра вищої категорії, заступника директора з медичної частини КНП ХОР «ОПЛ №1» Піддубко О.М., лікарня-психіатра вищої категорії, завідуючого відділенням №3 Вовк І.Л. та лікаря-психіатра відділення №3 Задорожньої Л.О. , яка прийшла до висновку, що ОСОБА_1 потребує медичної допомоги, яка можлива тільки в умовах психіатричного стаціонару, однак усвідомлена згода на медичну допомогу хворої відсутня.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2021 року відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу - КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» лікар-психіатр Задорожня Л.О. підтримала заяву у повному обсязі, просила її задовольнити та пояснила про обставини, викладені у заяві комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1». Крім того зазначила, що ОСОБА_1 була доставлена до лікарні бригадою швидкої медичної допомоги з ЦРЛ. З телефонної розмови із сином ОСОБА_1 їм стало відомо про те, що його мати поводила себе агресивно, погрожувала сусідам та розбила їм вікно. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не визнана недієздатною, раніше на стаціонарному лікуванні не перебувала, у відділенні вона відмовлялась від прийому їжі.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти примусової госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу з підстав відсутності достатніх даних, які б вказували на наявність у неї тяжкого психічного розладу, який би обумовлював небезпеку для себе та оточуючих.

Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги, ОСОБА_8 у судовому засіданні проти примусової госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги заперечувала, пояснила, що жодних протиправний дій по відношенню до сусідів не вчиняла, агресії не проявляла, вікно не розбивала. Всі інші пояснення ОСОБА_8 не мають логічного обґрунтування, є непослідовними та носять маячний характер.

Суд, вислухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.

Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади.

Відповідно до частини першої статті 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Згідно із частинами першою, другою статті 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Частинами першою та другою статті 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці.

У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Як вбачається зі змісту висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару, складеного заступником директора з медичної частини лікарем-психіатром вищої категорії Піддубко О.М., завідувачем 3 відділенням лікарем-психіатром вищої категорії Вовк І.Л. та лікарем-психіатром Задорожньою Л.О. 28 травня 2021 року о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 страждає психічним розладом у формі гострого психотичного розладу з симптомами шизофренії та потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. Зі змісту заяви комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги вбачається, що необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження і лікування зумовлена наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоди її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Отже, виходячи з вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», підставою для госпіталізації ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди,комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» зазначає встановлення у ОСОБА_1 тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоди її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Однак, проаналізувавши надані заявником докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 внаслідок її психічного захворювання будь-яких дій, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, а також виявлення реальних намірів вчинити такі дії.

Як вбачається з доданих комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» до заяви доказів, підставою для висновку про необхідність госпіталізації стали відомості про поведінку ОСОБА_1 які надійшли від сина останньої - ОСОБА_3 та направлення лікаря Комунального некомерційного підприємства «Зміївська центральна районна лікарня» Зміївської міської ради Харківської області Боброва О.С.. Зі змісту Висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару та виписки з історії хвороби №1308/2021 від 27 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 госпіталізована до КНП ХОР «ОПЛ №1» вперше, раніше в психіатричних лікарнях не лікувалась, проявляла агресію на адресу оточуючих: розбила сусідське вікно, погрожувала сусідам, на зауваження не реагувала. Разом з тим, всі зазначені обставини були встановлені виключно зі слів сина ОСОБА_3 , з яким представники закладу спілкувались лише в телефонному режимі, про що зазначив і представник лікувального закладу в судовому засіданні. При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості щодо встановлення особи, з якою представник закладу спілкувався по телефону, як і відомості щодо встановлення родинного зв`язку такої особи з ОСОБА_1 .Також матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо перевірки відомостей, які були повідомлені в телефонному режимі ОСОБА_3 щодо протиправної поведінки ОСОБА_1 , яка виразилась у висловлюваннях погроз сусідам та розбитті вікна, зокрема, з матеріалів, доданих до заяви не можливо ідентифікувати особи останніх, відсутні їх пояснення, а також відомості щодо звернення будь-яких осіб до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій ОСОБА_1 .

Самі по собі заяви, які ОСОБА_1 висловлювала під час огляду комісією лікарів та в судовому засіданні, хоча і можуть свідчити про наявність у неї психічного розладу, однак не є безумовною підставою для застосування до неї примусової госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги. Такі заяви жодним чином не свідчать про вчинення нею будь-яких дій, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, а також виявлення реальних намірів вчинити такі дії.

При цьому суд враховує той факт, що ОСОБА_1 госпіталізована до КНП ХОР «ОПЛ №1» вперше, раніше в психіатричних лікарнях не лікувалась.

Отже, матеріали справи не місять належних, допустимих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчиняла будь-яких дій, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, а також виявляла реальні наміри вчинити такі дії.

Отже, саме по собі встановлення діагнозу ОСОБА_1 - психічний розлад у формі гострого психотичного розладу з симпотмами шизофренії, посилання заявника на необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження і лікування у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоди її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, без перевірки цієї інформації, наявності медичних даних, аналізу та оцінки на предмет наявності підстав для припущення про наявність у неї психічного розладу, є недостатнім.

Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею.

Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступені якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України.

Недотримання вимог норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку призводить до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідність такого позбавлення особи свободи національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин, які повинен встановити суд, розглядаючи справу.

Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07 (провадження № 14-9свц18).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Застосування ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», у тому числі щодо примусової госпіталізації до психіатричного закладу, можливий лише у виняткових випадках, та заявником у порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надано достатніх доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 чи виявлення останнім наміру вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих.

За таких обставин, оскільки заявником в ході судового розгляду, окрім медичних даних щодо наявності психічного захворювання, не надано достатніх даних, в тому числі медичних, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 внаслідок її психічного захворювання будь-яких дій, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, а також виявлення реальних намірів вчинити такі дії, а також враховуючи той факт, що ОСОБА_1 госпіталізована до КНП ХОР «ОПЛ №1» вперше, раніше в психіатричних лікарнях не лікувалась, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 124, 127 Конституції України, ст.ст.12, 81, 341, 342 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до закладу з надання психіатричної допомоги - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Заявник - комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1», код ЄДРПОУ № 02002339, місце знаходження: Харківська область, Харківський район, село Стрілеча, вулиця Бєлгородська, 1;

Особа, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 03 червня 2021 року.

Суддя Т.В.Бобко

Присяжні І.О.Байдін

Ю.Х.Мухтаров