Номер провадження: 22-ц/813/5245/21
Номер справи місцевого суду: 520/5199/19
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Гірняк Л.А.

Суддів - Цюри Т.В.., Комлевої О.С.

За участю секретаря - Ющак А.Ю.,

Представника позивача - Ногай Д.С.

Представника відповідача- Шестопалова О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 26 листопада 2019 року по справі за позовною заявою АТ «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1

- про задоволення вимог кредитора за рахунок спадкового іпотечного майна та за зустрічною позовною ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк»

-про визнання зобов`язання припиненим, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА

Короткий зміст позовних вимог

14 березня 2019 року ПАТ «Державний ощадний банк Україна» звернувся до ОСОБА_1 з позовними вимогами в котрих просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, яка належала за життя ОСОБА_2 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною продажу встановленої на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної ліяльності,на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна,зареєстрована за померлим ОСОБА_2 ,спадщину якого прийняла, але не оформила ОСОБА_1 , а саме: двохкімнатну квартиру загальною площею 48,9 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1 .

Зазначає, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №1337 від 05.07.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 66485,00 доларів США з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05.07.2022 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % річних на придбання зазначеної квартири.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 05.07.2007 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу

Поведьонковою І.І., за реєстровим №1383, згідно з яким ОСОБА_2 в якості забезпечення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №1337 від 05.07.2007 р., передав в іпотеку належне йому на праві особистої приватної власності нерухоме майно, двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., яка належила іпотекодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І., 05 липня 2007 року, за реєстровим №1382.

Рішенням Київського районного суду від 27.02.2013 року зі ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 52476доларів США 72 цет.

Однак, рішення суду не виконано, заборгованість за кредитним договором залишилась непогашеною.

Станом на 02.08.2018 року кредитна заборгованість по кредиту та процентам складає 59942,06 долари США :

-борг по кредиту - 49 095,00 доларів США

-проценти за користування кредитом-9 352,84 доларів США

-пеня за несвоєчасну сплату основного боргу та відсотків-1494,22 доларів США

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно - двухкімнатна квартира, загальною площею 48.9кв.м., житловою площею 29.8кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . та перебуває в іпотеці АТ «Державний ощадний банк».

22.05.2014 року Третя одеська державна нотаріальна контора отримала заяву кредитора до спадкоємця боржника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

За заявою кредитора АТ «Ощадбанк» заведена спадкова справа №513/2014 до майна померлого ОСОБА_2 .

Спадкоємцем померлогоє є його мати - ОСОБА_1 , однак свідоцтво на спадщину на нерухоме майно їй не видавалось.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину, але не оформила право власності, до неї перейшли всі права та обов`язки за іпотечним договором, тому АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовною заявою з метою захисту свого права та погашення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду з зустрічним позовом до АТ «Державний ощадний банк» про визнання зобов`язання припиненим.

Вимоги обґрунтовує тим, що кредитором ПАТ «Ощадбанк» пропущено шестимісячний строк на звернення з вимогою до спадкоємців ОСОБА_2 , що є безумовною підставою для втрати банком права вимоги до спадкоємців померлого ОСОБА_2 за кредитним договором № 1337 від 05.07.2007 року та відповідно визнання зазначеного правочину припиненим.

Зазначає, що 27.02.2013 року Київським прайонним судом м.Одеси ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Ощадбанк» задоволено.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ощадбанк`заборгованість за кредитом у загальній сумі 52 476,72 долара США та судові витрати.

15.07.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 27.02.3013 року

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

07.08.2013 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про зупинення розгляду справи в зявязку зі смертю до встановлення правонаступників.

08.08.2013 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси зупинено провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 27.02.2013 року до встановлення правонаступників померлого.

12.08.2013 року зазначену ухвалу отримано представником банку в особі його представника про що свідчить відповідна розписка представника банку, яка міститься в матеріалах справи.

Ухвалою Київського районного уду від 26.02.2014 року провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банкУкраїни в особі фідії Одеського міського відділення № 7860 ПАТ «Державнй ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту - закрито.

Посилаючись на вимоги ст.1281 ЦК україни на те, що кредитор звернувся до спадкоємців померлого ОСОБА_2 лише 22.05.2014 року , тобто через 9 місяців та 10 днів з моменту, коли банку стало відомо про смерть боржника ОСОБА_1 просила суд припинити зобов`язання та вилучити запис про іпотеку та заборону на нерухоме майно щодо спірної квартири.

При цьому посилається на позицію Верховного Суду зазначену в постановах Великої Палати провадження № 14-49цс19 від 13.03.2019 року та № 14-53цс18 від 17.04.2018 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.11.2019 року позовну заяву АТ «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1 про задоволення вимог кредитора за рахунок спадкового іпотечного майна задовоено.

З метою погашення на користьАкціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк заборгованості, що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_2 обов`язків за кредитним договором № 1337 по кредиту та процентами у розмірі 8725,63 дол. США, з яких: 5122,58 дол. США заборгованість за кредитом, в розмірі 59 942,06 дол. США, з яких: прострочений основний борг по кредиту - 49 095,00 дол. США, прострочені проценти за користування кредитом 9 352,84 дол. США, пеня за несвоєчасну сплату основного боргу та відсотків 1 494,22 дол. США, звернуто стягнення на нерухоме майно, предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, загальною площею 48,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала за життя ОСОБА_2 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, що передбачена Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною 650 952 гривень, що за курсом НБУ на дату оцінки еквівалентно 24,975156грн. за 1 у.о., зареєстрована за померлим ОСОБА_2 , спадщину якого прийняла, але не оформила ОСОБА_1 . Знято з реєстрації та виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 .

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»(65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17, р/р НОМЕР_1 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845) судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк» про визнання зобов`язання припиненим відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги АТ «Ощадбанк» суд першої інстанції виходив з того, що кредитні зобов`язання, що забезпечені іпотекою, не припинились, згідно зі ст.1281 ч.1 ЦК України ОСОБА_1 не повідомила кредитора про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги та банк дізнався в листопаді 2013 року про те, що вона прийняла спадщину після смерті боржника ОСОБА_2 .

Короткий зміст апеляційної скарги та відзиву на неї

В апеляційній скарзі ставиться птання про скасування рішення суду з винесенням нової постанови про відмову у вимогах кредитора та задоволенні зустрічних позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що суд порушив вимоги частини 2 ст.1281 ЦК України якою передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців,які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Про смерть ОСОБА_2 банку стало відомо 12.08.2013 року з тексту ухвали про зупинення провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 27.02.2013 року, а з заявою до нотаріальної контори банк звернувся з пропуском 6-ти місячного строку - 22.05.2014 року.

Посилання кредитора на те, що про смерть боржника йому стало відомо лише у листопаді 2013 року не підтверджується матеріалами справи.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК україни строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення його права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін .

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, у зв`язку з чим 22.05.2014 року Банк направив до Третьої одеської нотаріальної контори заяву з вимогою до спадкоємців боржника з проханням повідомити про осіб, які подали заяву про вступ у спадок. При цьому стверджує, що про прийняття спадщини АТ «Ощадбанку» стало відомо лише 02.08.2018 року з заяви ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до АТ «Ощадбанк», якою просила зобов`язати кредитора вчинити певні дії, прийняти одноразову виплату в розмірі 314 025 грн, котра є значно нижчою ринковою вартістю майна, одержаного у спадщину, яка становить 26 357 дол.США, що еквівалентно 714 082 грн.

Банк не погоджується, що він пропустив шестимісячний термін на звернення з вимогою до спадкоємців.

Зазначає, що цивільне законодавство містить умову, за наявності якої починається перебіг строку для подання кредитором вимог, і це саме прийняття спадщини спадкоємцями.

АТ «Ощадбанк» зазначає , що про смерть боржника довідався в листопаді 2013 року , про прийняття спадщини спадкоємцем він дізнався - ІНФОРМАЦІЯ_3 з заяви ОСОБА_1 від 02.08.2018 року, з вимогою кредитора до Третьої одеської нотаріальної контори в якій було заведено спадкову справу,направлено кредитором 22.05.2014 року без пропуску встановленого ст.1281 ЦК України строку на пред`явлення своєї вимоги до спадкоємців.

Банк зазначає, що ні у суду, а ні у банку не було відомостей про спадкоємців, які прийняли спадщину, тому встановлений ст.1281 ЦК строк порушено не було.

Звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» , який було введено в дію 04.02.2019 року, внесено зміни до ст.1281 ЦК України та викладено в новій редакції.

Цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення в дію та продовжують існувати після введення його в дію , крім частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод , укладених після введення в дію цього Закону

Зазначає, що таким чином, з огляду на ст. 1281 ЦК України в редакції Закону № 2478-УІІІ 03.07.2018 року, відлік строку на пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців розпочинається саме з часу коли кредитор дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, а не з часу відкриття спадщини. Спадкові правовідносини продовжують існувати до цього часу, адже як вбачається з матеріалів справи свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали срави та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.

За змістом ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №1337 від 05.07.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 66485,00 доларів США з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05.07.2022 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % річних на придбання зазначеної квартири.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 05.07.2007 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І., за реєстровим №1383, згідно з яким ОСОБА_2 в якості забезпечення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №1337 від 05.07.2007 р., передав в іпотеку належне йому на праві особистої приватної власності нерухоме майно, двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., яка належила іпотекодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І., 05 липня 2007 року, за реєстровим №1382.

Рішенням Київського районного суду від 27.02.2013 року зі ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 52476 доларів США 72 цента.

15.07.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 27.02.3013 року

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

07.08.2013 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про зупинення розгляду справи в зявязку зі смертю до встановлення правонаступників.

08.08.2013 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси зупинено провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 27.02.2013 року до встановлення правонаступників померлого.

12.08.2013 року зазначену ухвалу отримано представником банку в особі його представника про що свідчить відповідна розписка представника банку, яка міститься в матеріалах справи.

Ухвалою Київського районного уду від 26.02.2014 року провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банкУкраїни в особі фідії Одеського міського відділення № 7860 ПАТ «Державнй ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту - закрито.

Таким чином, судова колегія прийшла до висновку, що закриваючи провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банкУкраїни в особі фідії Одеського міського відділення № 7860 ПАТ «Державнй ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту суд не залучив до участі правонаступника - ОСОБА_1 яка на момент його смерті проживала в спірній квартирі і продовжує проживати яка свідоцтво про право власності в порядку спадкування не отримала.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 та на період визначеного законом шестимісячного строку для подання спадкоємцями заяв про прийняття спадщини) регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою.

За змістом цих приписів: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється.

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України, тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Саме вказані висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року при розгляді справи № 522/407/15-ц та відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд зобов`язаний враховувати вказані висновки при вирішенні подібних спірних правовідносин. При цьому, виходячи із змісту ч. 2 ст. 416 ЦПК України висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, має міститися саме у постановах палати, об`єднаної палати та Великої Палати Верховного Суду.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 під час його заяви про перезгяд заочного рішення Київського районного суду від 27.02.2013 року. 08.08.2013 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси зупинено провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 27.02.2013 року до встановлення правонаступників померлого.

12.08.2013 року зазначену ухвалу отримано представником банку в особі його представника про що свідчить відповідна розписка представника банку, яка міститься в матеріалах справи.

Ухвалою Київського районного уду від 26.02.2014 року провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банкУкраїни в особі філії Одеського міського відділення № 7860 ПАТ «Державнй ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту - закрито.

Таким чином, саме з моменту зупинення провадження у справі позивач, як учасник даної справи, позивач міг та повинен був дізнатися про час відкриття спадщини після смерті позичальника .

Єдиний спадкоємець ОСОБА_2 його мати ОСОБА_1 , яка ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживає в спірній квартирі, іншого житла не має та прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ч.3 ЦК України до участі у справі , як правонаступник не залучена.

Зі змісту процитованої вище ст. 1281 ЦК України та положень п.п. 2.1 п.1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, слідує, що кредитор померлого боржника протягом шести місяців з часу, коли він дізнався чи міг дізнатись про прийняття спадщини може подати свою претензію до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, оскільки на той час ще може не закінчитись визначений в ст. 1270 ЦК України, тому можуть бути невідомі всі спадкоємці, які прийняли спадщину.

Однак позивачем претензію кредитора було подано лише 22.08.2014 року, тобто після спливу більше девяти місяців від дня, коли він міг та повинен був дізнатися про відкриття спадщини після смерті боржника ОСОБА_2 .

При цьому, зі змісту ст. 1281 ЦК України (в редакції на час відкриття спадщини після смерті боржника та на період визначеного законом шестимісячного строку для подання спадкоємцями заяв про прийняття спадщини) слідує, що вимога кредитора має бути пред`явлена до спадкоємців, які прийняли спадщину. Тобто, обов`язковою умовою є прийняття спадкоємцем спадщини після померлого боржника та пред`явлення вимоги кредитора про погашення боргу безпосередньо до такого спадкоємця.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 28.11.2018 року по справі №352/1068/15-ц, відповідно до якого кредитор протягом шести місяців після прийняття у передбаченому законом порядку спадкоємцями спадщини (після закінчення шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини) вправі пред`явити до них свої вимоги.

За такого, позивач мав змогу протягом шести місяців після закінчення шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини після померлого ОСОБА_2 пред`явити свої вимоги про погашення боргу спадкодавця у відповідності до ст. 1281 ЦК України безпосередньо до спадкоємця, яка прийнлав спадщину, - ОСОБА_1

В даному випадку шестимісячний строк для прийняття спадщини сплив ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Але у випадку, який є предметом судового розгляду, позивач безпосередньо до спадкоємця, який прийняв спадщину, ОСОБА_1 вимог про погашення заборгованості спадкодавця не направляв, а до суду звернувся після спливу 5 років..

Таким чином в супереч вимогам ч.2 ст. 1281 ЦК України (в редакції на час відкриття спадщини після смерті боржника та на період визначеного законом шестимісячного строку для подання спадкоємцями заяв про прийняття спадщини) позивачем взагалі не було пред`явлено вимог про погашення боргу спадкодавця до його спадкоємця ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом преклюзивного шестимісячного строку від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, та від дня закінчення визначеного законом строку для прийняття спадщини, що вказує на те, що позивач втратив право вимоги до спадкоємця ОСОБА_1 .

За такого, позивач втратив право вимоги до відповідача, як спадкоємця померлого позичальника заборгованості за кредитним договором № 1337 від 05.07.2007 року..

Як наслідок цього, у зв`язку з втратою права вимоги за основним кредитним зобов`язанням позивач втратив право вимоги і за забезпечувальним іпотечним зобов`язанням.

Зобов`язальні відносини між сторонами були припинені ще до внесення змін до ч. 2 ст. 1281 ЦК України на підставі Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 року, отже відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 року, за якими цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, положення ч. 2 ст. 1281 ЦК України в редакції на час розгляду даної справи судом на правовідносини сторін не поширюються.

Така правова оцінка узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року ( Справа № 520/13067/17; Провадження № 14-397 цс 19)

З врахуванням зазначеного судова колешія приходить до висновку, що оскільки позивачем було пред`явлено вимоги нотаріусу за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, після спливу визначених статтею 1281 ЦК України преклюзивних строків пред`явлення таких вимог, та взагалі не пред`явлено вимог до відповідача, яка є єдиним спадкоємцем після смерті боржника, що прийняла спадщину, тому позивач позбавлений права вимоги за вказаними зобов`язаннями на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК України, що вказує на необхідність ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини по справі та порушив вимоги матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку, що в силу ст.376 ЦПК України, цій частині рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, про відмову в позовних вимогах АТ «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1 про задоволення вимог кредитора за рахунок спадкового іпотечного майна.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА ЗУСТРІЧНИМИ ПОЗОВНИМИ ВИМОГАМИ

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відмовляючи у зустрічних позовних вимогах, районний суд не навів правового обґрунтування відмови в зустрічних вимогах.

Судова колегія приходить до висновку, що зустрічні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з таких підстав.

За змістом статей 572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Визначені статтею 1281 ЦК України( яка діяла на момент смерті боржника) строки пред`явлення кредитором вимоги має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку" право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями.

Тому судова колегія позовну заяву АТ «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1 про задоволення вимог кредитора за рахунок спадкового іпотечного майна, залишила без задоволення так як випливає з одних правовідносин та необхідності в пред`явлені зустрічних вимог немає.

Керуючись ст. 367,368,374,376,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 26 листопада 2019 року скасувати та прийняти постанову.

Позовну заяву АТ «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1 про задоволення вимог кредитора за рахунок спадкового іпотечного майна, залишити без задоволення.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк» про визнання зобов`язання припиненим, залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 01.06.2021 року

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді Т.В. Цюра

-

О.С. Комлева