Справа № 472/1198/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Фігурської К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із складу земельної ділянки, яка є спільною частковою власністю,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Веселинівського районного суду перебуває справа за ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із складу земельної ділянки, яка є спільною частковою власністю.

В підготовчому судовому засіданні при визначенні обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, судом було встановлено про відсутність в матеріалах справи доказу, який міг підтвердити, що позивач ОСОБА_1 зверталася до ОСОБА_3 про добровільне виділення земельної ділянки в натурі в позасудовому порядку.

Суд розглянувши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язанні подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

При вирішенні судом даної категорії судових справ, необхідно враховувати що виділення частки земельної ділянки в натурі захищено ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321, ст. 364 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

В позовній заяві позивач просить виділити в натурі (на місцевості) Ѕ частку належної їй земельної ділянки, вказуючи, що не може дійти згоди з відповідачем, щодо володіння земельної ділянкою і небажанням відповідача добровільно в нотаріальному порядку виділити (розділити) земельну ділянку.

В свою чергу відповідач у відзиві, зазначає, що згоден добровільно в нотаріальному порядку розділити земельну ділянку, вказує, що позивач не зверталася до нього з пропозицією добровільно розділити земельну ділянку.

Таким чином, з метою встановлення всіх обставин справи, в тому числі, що право на добровільний (позасудовий, нотаріальний) поділ ОСОБА_1 було порушено, шляхом відмови співвласника (відповідача) ОСОБА_3 добровільно розділити (виділити) в натурі належну на праві спільної часткової власності земельної ділянки, суд зобов`язує позивача ОСОБА_1 надати докази звернення до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки в нотаріальному (позасудовому) порядку.

На підстава викладеного, керуючись ст. ст. 43, 81, 84, 177, 257-261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 надати докази звернення до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0273 в нотаріальному (позасудовому) порядку.

Роз`яснити позивачу положення п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, - що у разі ненадання позивачем без поважних причин витребуваних судом докази, необхідні для вирішення спору, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський