Справа № 296/5389/20
УХВАЛА

Іменем України

"20" січня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світок Т.І.,

представника позивача - адвоката Паруль Ю.О.,

представника відповідача адвоката Васинчука С.М,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву представника позивача адвоката Паруль Юлії Олегівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та скасування запису державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та скасування запису державної реєстрації права власності.

Так, згідно позовних вимог позивач просить: визнати недійсним договір дарування частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 19 липня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Катюхою Олександром Віталійовичем; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Катюхою Олександром Віталійовичем частки житлового будинку (67/100), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 частини житлового будинку (67/100) за адресою: АДРЕСА_1 .

20.01.2021 в підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Паруль Юлія Олегівна подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд: накласти арешт на частину житлового будинку АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 отримав у шахрайський спосіб так як не являється внуком ОСОБА_4 . Так, рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.04.2014 року, яким було встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасовано рішенням апеляційного суду Житомирської області від 21.09.2016 року. Крім того, вказала. Що ОСОБА_4 була психічно хворою, а тому не могла усвідомлювати значення своїх дій. Вказаним станом ОСОБА_4 скористались недобросовісні набувачі та набули право власності шляхом спадкування. Вказана обставина стала приводом для звернення до правоохоронних органів України з заявою про злочин. На даний час у Житомирському відділі поліції ГУНП в Житомирській області перебуває на розслідуванні кримінальне провадження №0003111 від 16.06.2015 року за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Вважає, що в даному випадку існує обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Представник позивача в судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримала. Також вказала, що подано заяву про збільшення позовних вимог, а саме про витребування частини будинку у відповідача. Також послалася на матеріали справи та на практику Житомирського апеляційного суду при вирішенні подібних заяв, надала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.01.2021р. в підтвердження реєстрації права власності за відповдіачем.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення заяви пославшись на відсутність копії заяви для відповідача та на необгрунтованість заяви.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом ч.1 та 2ст.149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1ст.150 ЦПК Українипозов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є, зокрема, визнання недійсним договору дарування частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 19 липня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Зокрема звертаючись із позовною заявою про визнання правочину недійсним ОСОБА_1 посилалася на те, що ОСОБА_3 не являється внуком ОСОБА_4 і отримав право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 у шахрайський спосіб та в подальшому незаконно передав у володіння на підставі договору дарування ОСОБА_2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане свідчить про те, що між сторонами дійсно виник спір щодо вказаного майна та відповідач ОСОБА_2 має об`єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Враховуючи, що між сторонами у справі дійсно виник цивільно-правовий спір щодо частини житлового будинку, представником позивача були зазначені достатні доводи, які разом з матеріалами справи вказують на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, виходячи з вимог співмірності видів забезпечення позову та заявлених позивачем вимогами, беручи до уваги права, які належать власнику житла, заява підлягає задоволенню в частині накладення арешту на 67/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування.

Судом враховується також присутність в судовому засіданні представника відповідача, який заперечив щодо заяви, однак суд не ввжає їх такими, що спростовують доводи представинка позивача. Обізнаність про розгляд такої заяви також вказує на потенційну можливість вжиття заходів щодо відчуження майна, що ускладнить виконання можливого рішення суду.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Паруль Юлії Олегівни про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 67/100 частини житлового будинку, що належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направляється до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради (м. Житомир, вул. Лятошинського, 15б) для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О. Й. Адамович

Дата підписання повного тексту ухвали: 20.01.2021.