ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3156/19 Номер провадження 22-ц/814/31/21Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І.С. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Одринської Т.В., Пікуль В.П., при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2020 року (ухвалене суддею Кіндяк І.С., відомості щодо дати складення повного тексту судового рішення відсутні) у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду з вказаним позовом до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, у якому прохав визнати за ним право на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в с. Малий Тростянець, Полтавського району Полтавської області переданої у власність ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , рідний брат позивача ОСОБА_1 . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна у виді земельної ділянки, яку спадкодавець за життя не встиг завершити приватизацію, а відповідач у позасудовому порядку чинить перешкоди спадкоємцю у завершенні приватизації земельної ділянки. Вказував, що 21.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу, Карнарук Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,15 га за адресою с. Малий Тростянець, Полтавського району Полтавської області. Однак, постановою №91/02-31 від 21.06.2019 року приватний нотаріус відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Нотаріус роз`яснила, що він може питання щодо спадкування вирішити у судовому порядку. Позивач зазначив, що він намагався у позасудовому порядку закінчити процедуру приватизації та державної реєстрації земельної ділянки, про що неодноразово звертався до відповідача з відповідними заявами, однак йому було відмовлено у дозволі на розробку технічної документації на вказану земельну ділянку.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки задоволено у повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) право на завершення приватизації та державну реєстрацію права власності на своє ім`я земельної ділянки, площею - 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в с. Малий Тростянець, Полтавського району, Полтавської області, переданої у власність ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнуто з Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (с. Щербані, вул. Центральна, 2 Полтавського району Полтавської області, ) на користь Держави судовий збір у розмірі - 840.80 грн.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2020 року заяву адвоката - АО «Агрос» Остапенка Олександра Петровича - задоволено. Доповнено резолютивну частину рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19.08.2020 року по цивільній справі №545/3156/19 позовом ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки, абзацом наступного змісту:

Стягнуто з Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 8000.00 грн.

В іншій частині рішення залишено без змін.

З вказаним рішенням суду не погодилась Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2020 року скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Вирішити питання щодо стягнення з позивача ОСОБА_1 на їх користь судових витрат в розмірі 2881,50 грн. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, а також таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що суд неповно встановив всі обставини справи, не дослідив та не врахував всі докази та заперечення проти позову, які були надані відповідачем.

Зокрема вказує, що під час розгляду справи Щербанівська сільська рада наголошувала на тому, що позивач ОСОБА_1 подав заяву до відповідача в порядку реалізації свого права на приватизацію земельної ділянки, а не в порядку спадкування, що невірно встановлено судом першої інстанції. Також зазначив, що позивач ОСОБА_1 в заяві від 04.06.2019 року не вказував як підставу для отримання земельної ділянки право на продовження процесу приватизації в порядку спадкування за законом після брата ОСОБА_3 . Крім того, зазначив, що 19.07.2019 року Щербанівською сільською радою прийнято рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 . В свою чергу, ОСОБА_1 лише 21.08.2019 року звернувся до органу місцевого самоврядування з заявою про отримання дозволу на виготовлення документації вказаної земельної ділянки.

Апелянт зазначив, що у період часу з 1999 по 2019 рік ОСОБА_3 не вчинив жодних дій щодо оформлення права власності на спірну земельну ділянку, тому станом на 2018 рік вона не була сформована та не була передана у власність. Також зазначив, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що бажана земельна ділянка, яку позивач мав намір отримати у власність є земельною ділянкою, яка в 1999 році передана у власність брата позивача - ОСОБА_3 . Тому вважає, що висновки суду про те, що спадкоємець має право на завершення приватизації та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в порядку спадкування є необґрунтованими.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Остапенка Олександра Петровича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній спростовуючи доводи, які викладені в апеляційній скарзі, та підтримуючи рішення суду першої інстанції прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вирішити питання щодо стягнення з відповідача Щербанівської сільської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні позивач та його представник, інші особи будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , рідний брат позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданого Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 16.11.2018 р. (Т.1 а.с.12).

Також судом встановлено, що родинні відносини між померлим ОСОБА_3 та позивачем підтверджується рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16.10.2019року, яким встановлено факт наявності родинних відносин між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме те, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_3 (Т.1 а.с.13)

21.06.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Карнарук Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом післяпомерлого15.11.2018 р. ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,15 га за адресою: с. Малий Тростянець, Тростянецька сільська рада, Щербанівська сільська об`єднана територіальна громада.

Відповідно до постанови за даними спадкової справи №13/2018, зареєстрованої у Спадковому реєстрі 20.11.2018 р. за №63350256, ОСОБА_1 є спадкоємцемпомерлого15.11.2018 р. ОСОБА_3 , за законом.

Згідно Постанови приватного нотаріуса Полтавського МНО, ОСОБА_4 від 21.06.2019року, встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно після померлого брата ОСОБА_3 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно у виді земельної ділянки.

За відсутності в ОСОБА_1 необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснив, що він може питання щодо спадкування вирішити у судовому порядку.

Слідчим СВ ВП № 1 ГУ НП в Полтавській області 17.05.2019 р. направлено на адресу Щербанівської сільської ради Полтавського району запит № 3223/115/102-19, в свою чергу Щербанівська с/р надала відповідь № 02-28/1246 від 04.06.2019 р., де вказала, що відповідно до книги реєстру Тростянецької сільської ради, рішенням виконавчого комітету № 30 від 26.02.1999 р., надано ОСОБА_3 земельна ділянка, площею - 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в с. Малий Тростянець.

Від архівного відділу Полтавської районної держаної адміністрації 04.06.2019 року ОСОБА_1 отримав архівний витяг№01-47/151, яким встановлено, що на підставі рішення Тростянецької сільської ради, № 30 від 26.02.1999 р. «Про приватизацію земельних ділянок» вирішено передати безоплатно у приватну власність земельну ділянку ОСОБА_3 - 0,15 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Із позову вбачається, що 16.09.2019 р. за вх. № 02-13/4106 ОСОБА_1 звертався до Відповідача з проханням надати інформацію по земельній ділянці, яка надана у власність його покійному брату.

Згідно відповіді Щербанівської с/р від 16.10.2019 р. за № 02-29/2365, встановлено, що актуальна інформація щодо власників земель приватної власності, які знаходяться на території Щербанівської сільської ради Полтавського р-н., Полтавської обл. міститься в Державному земельному кадастрі та реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивач, ОСОБА_1 , 09.12.2019 р. отримав у виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області довідку №1024/02-25 із записами по господарської книги №16 за 1996-2000 роки в якій зазначено, що земельна ділянка за адресою: с. Малий Тростянець, Полтавського району, Полтавської області, площею 0,15 га, згідно рішення виконавчого комітету Тростянецької сільської ради від 26.02.1999 р. належить ОСОБА_3 .

Померлий брат позивача отримав у приватну власність земельну ділянку площею - 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в с. Малий Тростянець, Полтавського району, Полтавської області, та розпочав процедуру її приватизації, але за життя не закінчив процедуру приватизації та державної реєстрації земельної ділянки.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 у позасудовому порядку намагався закінчити процедуру приватизації та державної реєстрації земельної ділянки, про що свідчать його неодноразові звернення до відповідача з відповідними заявами, в яких він просив надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на згадану земельну ділянку.

У листі № 02-13/1750 від 22.07.2019 р. відповідач повідомив, що до заяви не додано графічних матеріалів, відповідно заява буде розглянута після надання таких матеріалів.

Заявою від 29.07.2019 р. (вх. № 02-13/3270) ОСОБА_1 додав до попередньої заяви викопіювання місця розташування земельної ділянки.

Відповідно Рішення Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 13.08.2019 р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», - гр ОСОБА_1 , відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в зв`язку з відсутністю плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог закону.

Також встановлено, що 21.08.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Відповідача з проханням надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (т.1, а.с.28).

За змістом Рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 17.09.2019 р. «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» в черговий раз гр. ОСОБА_1 - відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею - 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с. Малий Тростянець, Полтавського району, Полтавської області.

Крім того, ОСОБА_1 звертався до уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з проханням допомогти вирішити дане непорозуміння.

Листом №17/10-47/17-Н47-250вих-19 від 11.10.2019 р. Уповноважений Верховної Ради України з прав людини роз`яснив ОСОБА_1 про те, що він має право за захистом своїх порушених прав звертатися до суду (т.1, а.с. 30).

Позивач ОСОБА_1 не маючи іншого шляху для того, щоб оформити належним чином земельну ділянку в порядку спадкування після померлого брата, змушений звертатися до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 отримав у приватну власність земельну ділянку площею - 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в с. Малий Тростянець, Полтавського району, Полтавської області, та розпочав процедуру її приватизації, однак за життя не закінчив процедуру приватизації та державної реєстрації вказаної земельної ділянки.

Відповідно до постанови за даними спадкової справи №13/2018, зареєстрованої у Спадковому реєстрі 20.11.2018 р. за №63350256, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , за законом.

Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця.

Колегія суддів зауважує, що предметом цього спору є визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки та державну реєстрацію права власності на своє ім`я земельної ділянки, площею - 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в с. Малий Тростянець, Полтавського району, Полтавської області, переданої у власність ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Приватизація вказаної земельної ділянки була розпочата, проте не завершена за життя спадкодавця.

Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , то вважається, що позивач набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали ОСОБА_3 на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України.

Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.

Отже, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий суд враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявні правові підстави для визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації та державну реєстрацію прав власності на своє ім`я спірної земельної ділянки.

Крім того право на завершення приватизації у спосіб зазначений позивачем, також передбачений пунктом 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля.

По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Відповідно до п. «в» п.4 ч.1 ст. 382 ЦПК України, постанова апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що вказаною постановою суду апеляційну скаргу Щербанівської сільської ради залишено без задоволення, тому судові витрати понесені відповідачем Щербанівською сільською радою в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Разом з цим, з наданих матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 при подачі відзиву на апеляційну скаргу ставилося питання щодо стягнення з відповідача Щербанівської сільської ради на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

16.12.2020 року та 25.01.2021 р. від представника ОСОБА_1 адвоката Остапенка О.П. надійшов детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги по справі №545/3156/19 станом на 25.01.2021 року в суді апеляційної інстанції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 згідно договору про надання адвокатських послуг №173 від 13.05.2019 року сплатив адвокату Остапенку О.П. 4600 грн.

За таких обставин, з відповідача Щербанівської сільської ради на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 4600 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2020 року залишити без змін.

Сягнути відповідача Щербанівської сільської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 4600 (чотири тисячі шістсот) грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 27 січня 2021 року.

Головуючий суддя : ___________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ________________ Т.В. Одринська _______________ В.П. Пікуль