Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Тесленко Т. В.

за участі секретаря

судового засідання Климченко А. О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Мухи Р. А.,

представника відповідача - адвоката Далеко А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представники позивача адвокати Карпенко Олександра Володимирівна, Муха Роман Анатолійович, до ОСОБА_2 , представник відповідача адвокат Далеко Анатолій Іванович, третя особа - Страхова організація ПРАТ «Страхова компанія «УНІКА», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою судді від 26.10.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

05 листопада 2020 року позивачем усунуто недоліки позову.

Ухвалою суду від 16.11.2020 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в підготовче засідання на 08 грудня 2020 року, яке в подальшому було відкладене на 03.02.2021 за клопотанням відповідача.

03.02.2021 в підготовчому засіданні представник відповідача адвокат Грищенко А. А. заявив клопотання про залучення до справи як третю особу, що не заявляє самостійні вимоги страхову організацію ПРАТ «Страхова компанія «УНІКА» ( , м. Київ, вул. Саксаганського,70-А), яка застрахувала цивільну відповідальність відповідача.

Представник позивача - адвокат Карпенко О. В. заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Ухвалою суду від 03.02.2021 залучено до участі у справу третю особу на стороні відповідача - страхову організацію ПРАТ «Страхова компанія «УНІКА» та розгляд справи відкладено на 11 березня 2021 року, яке в подальшому також було відкладено на 05.04.2021.

05 квітня 2021 року в підготовчому засіданні представник відповідача адвокат Далеко А. І. позов не визнав та не заперечував проти закриття підготовчого засідання й призначення справи до розгляду по суті. Інші учасники процесу до суду не з`явилися.

Ухвалою суду від 05.04.2021 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до розгляду на 24 травня 2021 року.

Позивач прохав суд стягнути з відповідача на його користь збитки завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 20.11.2017 о 10:00 год. на 121 км +770 м а/ш Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка, в сумі 110 333,69 грн, а також інфляційні втрати в сумі 22 012, 75 грн та 3 проценти річних в сумі 11 423,64 грн, а всього 143 770,08 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Муха Р. А. підтримали заявлені вимоги, прохали задовольнити та стягнути судові витрати понесені позивачем, а саме суму сплаченого судового збору та 7200,00 грн на правничу допомгу, що підтверджена актами надання послуг.

Представник відповідача адвокат Далеко А. І. позов не визнав та прохав відмовити в повному обсязі, оскільки ті постанови Верховного суду України, які рекомендує позивач застосувати при вирішенні справи наразі погіршують становище відповідача та їх дія не може бути застосована до правовідносин, що виникли під час ДТП.

Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 20.11.2017 о 10 год. 00 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме: в порушення п. 12.1 ПДР України на 121 км + 770 м автошляху Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093, номер НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Transporter, номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі отримали пошкодження.

Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.12.2017 у справі № 532/1965/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок зазначеного ДТП ( а.с. 11). Відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована відповідно до полісу ОСЦПВ № АК/1021305 від 16.01.2017 (а.с.18).

Відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю. В. № 1203/18/18 від 14.03.2018, встановлено таке: вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, що належить позивачу автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає: 183 376, 44 грн (19-44).

21.11.2017 позивач повідомив ПРАТ «СК «УНІКА» про ДТП та подав заяву про виплату матеріального збитку. 12.02.2018 ПРАТ «СК «УНІКА» здійснило оплату страхового відшкодування в сумі 41 995,17 грн. З цією сумою ОСОБА_1 не погодився, а тому залучив для огляду транспортного засобу експерта та звернувся із позовною заявою до Кобеляцького районного суду Полтавської області.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26.02.2020 у справі №532/1688/19 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок дорожньо-транспортної з ПАТ «СК «Уніка» на користь позивача було стягнуто суму страхового відшкодування в розмірі 31 047,58 грн ( а.с.12-17).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до висновку експерта, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, що належить позивачеві складає 183 376, 44 грн. При цьому, Приватним акціонерним товариством СТРАХОВА КОМПАНІЯ УНІКА за заявою ОСОБА_1 відшкодовано суму 41 995,17 грн, а за рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26.02.2020 у справі №532/1688/19 з Приватного акціонерного товариства СТРАХОВА КОМПАНІЯ УНІКА стягнуто 31 047,58 грн.

Загальна сума сплачених позивачу грошових коштів, в рахунок відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП, складає суму всіх сплачених на користь позивача платежів, на відшкодування завданих збитків: 41 995,17 грн + 31047,58 грн = 73 042,75 грн. Несплачена позивачу сума збитків, що підлягає стягненню за цим позовом є (183 376, 44 - 73 042,75 = 110 333,69 грн.)

Окрім цього, відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

Взявши до уваги зміст зазначеної статті, відповідач на вимогу позивача, зобов`язаний сплатити, окрім суми заборгованості - 110 333,69 грн, інфляційні втрати в сумі 22 012,75 грн та три проценти річних від простроченої суми, що дорівнює 11 423,64 грн, згідно з детальним розрахунком позовних вимог, з яким погоджується суд (а.с.6-9).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (стаття 1166 ЦК України).

Згідно з частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено правило, згідно з яким, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з вимогами статті 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: «…з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху…»

Так, у Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц).

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що величина матеріального збитку становить лише 83 922,69 грн (73042,75 грн без урахування ПДВ), оскільки ця сума зазначена прямо у висновку судового експерта № 1203/18/18 від 14.03.2018, як вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу позивача з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Проте, поза увагою залишилось те, що у висновках експертного дослідження наведені три суми: повна вартість відновлювального ремонту - 183 376,44 грн, вартість ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 83 922,69 грн та вартість ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без урахування ПДВ 73 042,75 грн. Така деталізація здійснена експертом саме у зв`язку з необхідністю звернення з вимогою про відшкодування до страховика, адже за вимогами ст. 29 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. В той же час, відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається в т.ч. відповідно до реальної вартості робіт необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Тому розмір збитків позивача, тобто витрат, які повинен понести він для відновлення попереднього стану свого автомобіля, становить саме вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту зносу, тобто 183 376,44 грн.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Як вже зазначалось, статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У Постанові від 15.10.2020 у справі № 755/7666/19 Верховний Суд підтвердив раніше викладений правовий висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Відповідач у відзиві до суду вказував, що положення ст. 625 ЦК України не застосовуються до правовідносин з відшкодування шкоди.

01 червня 2016 року Верховний Суд України у справі № 3-295гс16 прийшов до кардинально протилежного висновку, який підтримала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17. Відповідно до цієї правової позиції, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі. Адже за приписами частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Cтаття 625 ЦК розміщена в розділі «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).

Оскільки вимоги позивача є підтвердженими на законодавчому рівні та доказами в суді, то потрібно стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , збитки завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 110 333,69 грн (сто десять тисяч триста тридцять три грн 69 коп).

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , інфляційні втрати в сумі 22 012,75 грн (двадцять дві тисячі дванадцять грн 75 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , три проценти річних в сумі 11 423,64 грн (одинадцять тисяч чотириста двадцять три грн 64 коп.).

В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем сплачено 1437,71 грн судового збору за подання позову до суду ( а.с.1).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦКУ, докази розміру понесених судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Адвокатами позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подано до суду акти наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 26112 від 26.11.2018 на суму 4200,00 грн, 1200,00 грн та 1800, 00 грн ( а.с. 84, 85, 149).

Заявлені витрати на правову допомогу є обґрунтованими, фактичними, співмірними із позовними вимогами, неминучими для позивача, відповідають критерію реальності та повністю підтверджуються належними доказами.

Тому, потрібно стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , понесені ним судові витрати в сумі 8 637, 71 грн (вісім тисяч шістсот тридцять сім грн 71 коп.), а саме: 1437,71 грн судового збору та 7200,00 грн за надання правової допомоги.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 625, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представники позивача адвокати Карпенко Олександра Володимирівна, Муха Роман Анатолійович, до ОСОБА_2 , представник відповідача адвокат Далеко Анатолій Іванович, третя особа - Страхова організація ПРАТ «Страхова компанія «УНІКА», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , збитки завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 110 333,69 грн (сто десять тисяч триста тридцять три грн 69 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , інфляційні втрати в сумі 22 012,75 грн (двадцять дві тисячі дванадцять грн 75 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , три проценти річних в сумі 11 423,64 грн (одинадцять тисяч чотириста двадцять три грн 64 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , понесені ним судові витрати в сумі 8 637, 71 грн (вісім тисяч шістсот тридцять сім грн 71 коп.) , а саме: 1437,71 грн судового збору та 7200,00 грн за надання правової допомоги.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України від 15.12.2017, до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

02.06.2021 складено повне судове рішення.

Суддя