Справа № 409/215/20
Провадження № 22-ц/810/901/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Стахової Н. В.,

суддів: Кострицького В. В., Луганської В. М.,

за участю секретаря

судового засідання: Вовчанської С. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 31 липня 2020 року, ухвалене у складі судді Третяка О. Г. в приміщенні того ж суду

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в обґрунтування якого зазначив, що 17 липня 2017 року він звільнений з посади інженера 1 категорії у регіональній філії Акціонерного товариства «Українська залізниця» на підставі п.1 ст. 40 КзпП України у зв`язку із скороченням штату.

З березня 2017 року відповідач припинив виплачувати заробітну плату, внаслідок чого заборгованість по заробітній платі за період з березня по липень 2017 року та за липень 2016 року становить 25739 грн 17 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, на не проведення розрахунку із позивачем у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, позивач просив суд стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 25739 грн 17 коп.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 31 липня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 31 липня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №910/5953/17 викладено висновок, що Акціонерне товариство «Укрзалізниця» є правонаступником державного підприємства «Донецька залізниця» з дати державної реєстрації акціонерного товариства «Укрзалізниця», тобто з 21 жовтня 2015 року.

Крім того, позивач посилається на те, що 17 липня 2017 року він звільнений з займаної посади за п.1 ст. 40 КзпП України у зв`язку із скорочення штату, саме з ПАТ «Українська залізниця». Тому вважає, що правовідносини по цій справі у позивача виникали з ПАТ «Українська залізниця», якою видавалися розрахункові листи - табуляграми по заробітній платі.

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи шляхом відправлення судової повістки на адресу електронної пошти позивача.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Переглядаючи оскаржуване рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зауважує наступне.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі позивачем пред`явлені до неналежного відповідача, оскільки трудові зобов`язання у позивача виникли з Державним підприємством «Донецька залізниця», яке на теперішній час не ліквідовано.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду, оскільки він не ґрунтується на вимогах закону та обставинах справи.

Із матеріалів справи вбачається, що з ОСОБА_1 з 28.04.2015 року прийнятий до Луганського будівельно монтажного експлуатаційного управління «Державного підприємства «Донецька залізниця» за переведенням з Моторвагонного депо Родакове ДП «Донецька залізниця» машиністом залізничного водопостачання 4 розряду на дільницю водопостачання, з 01.07.2015 переведений інженером 1 категорії регіональній філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується записом, здійсненим у трудовій книжці, виданой на ім`я ОСОБА_1 .

Наказом № 2/0С від 28.07.2016 «Луганське будівельно -монтажне експлуатаційне управління державного підприємства «Донецька залізниця» реорганізоване шляхом злиття у виробничий підрозділ «Луганське будівельно -монтажне експлуатаційне управління Луганської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Наказом Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 17 липня 2017 року № 1172-ос ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється у результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з положеннями статті 107 ЦК України, якою закріплено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, визначено, що після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу). Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Правові, економічні та організаційні особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі, управління і розпорядження його майном, визначено Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування».

Відповідно до частин третьої, шостої, сьомої та дев`ятої статті 2 зазначеного вище закону:

- товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття;

- товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту;

- оприлюднення затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку підприємств залізничного транспорту, на базі яких утворюється товариство, є офіційним повідомленням для кредиторів про припинення таких суб`єктів господарювання;

- одночасно з прийняттям рішення про утворення товариства Кабінет Міністрів України формує комісію з утворення товариства, до складу якої входять представники Кабінету Міністрів України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, Державної адміністрації залізничного транспорту України, Фонду державного майна України, центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, профспілок, що діють у галузі;

- комісія у чотиримісячний строк з дня затвердження її складу подає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, для затвердження у місячний строк зведений передавальний акт, зведений акт оцінки майна залізничного транспорту загального користування, а також проект статуту товариства для подання Кабінету Міністрів України;

- зведені передавальний акт та акт оцінки складаються на основі узагальнених даних передавальних актів та актів оцінки, складених стосовно цілісного майнового комплексу кожного підприємства залізничного транспорту;

- розмір статутного капіталу товариства визначається під час його утворення згідно зі зведеним актом оцінки майна залізничного транспорту загального користування.

Державну реєстрацію АТ «Укрзалізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року, згідно зі статутом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 735 «Питання акціонерного товариства «Українська залізниця», АТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, серед яких ДП «Донецька залізниця». Товариство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації в установленому законом порядку.

У процедурі реорганізації підприємств залізничного транспорту у формі злиття все майно, права та обов`язки державних підприємств, які припиняються, переходять до правонаступника - АТ «Укрзалізниця». Держава не має права вилучити якусь частину майна, зокрема ту, що знаходиться на неконтрольованій території, і не передати її (частину) правонаступнику.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» постановлено утворити Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України (код згідно з ), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Положення постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25 червня 2014 року № 200 та постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» від 12 листопада 2014 року № 604 не регулюють питання правонаступництва, не призупиняють реорганізацію і не визначають те, що певне майно чи зобов`язання не переходить до АТ «Укрзалізниця», як помилково вважав суд; вони лише описують порядок обліку такого майна - за якою вартістю воно обліковується, відображається в балансі чи обліковується на позабалансових рахунках.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 37 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (у редакції, що діяла станом на 21 жовтня 2015 року - дату реєстрації АТ «Укрзалізниця») злиття вважається завершеним з моменту державної реєстрації новоутвореної юридичної особи та державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Передавальний акт складено 05 серпня 2015 року, державну реєстрацію АТ «Укрзалізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року, однак припинення ДП «Донецька залізниця» не зареєстровано.

Ураховуючи, що відповідно до частини шостої статті 2 «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємства залізничного транспорту, а кредиторам не надавалося право вимагати дострокового виконання вимог у порядку, передбаченому статтею 107 ЦК України, тобто всі їхні вимоги перейшли в повному обсязі до АТ «Укрзалізниця», датою виникнення універсального правонаступництва АТ «Укрзалізниця» щодо підприємств залізничної галузі, які припиняються шляхом злиття, слід вважати дату його державної реєстрації - 21 жовтня 2015 року, з якої воно є правонаступником ДП «Донецька залізниця».

Такого висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17 (провадження № 12-98гс19).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2018 року № 938, змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Українська залізниця», .

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення ДП «Донецька залізниця», а також передавального акта між ДП «Донецька залізниця» та АТ «Українська залізниця», свідчить про те, що правонаступництво не відбулося, а тому АТ «Укрзалізниця» є неналежним відповідачем.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ч.1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 47 КЗпП України передбачає обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Частина перша статті 116 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Статтею 110 КЗпП України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

Отже, виходячи з положень КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності.

Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомость.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12, частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з березня по липень 2017 року та за липень 2016 року в сумі 25739 грн 17 коп.

На підтвердження заявлених вимог позивачем до позовної заяви долучено копії розрахункових листів (табуляграм) за період з березня по липень 2017 року та за липень 2016 року.

З розрахункових листів (табуляграм) заробітної плати вбачається, що ОСОБА_1 за березень 2017 року нараховано 5036,15 грн, сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілкового внеску та іншого - 2181,42 грн; за квітень 2017 року нараховано 3747,69 грн, сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілкового внеску та іншого - 2980,10 грн; за травень 2017 року нараховано 3955,89 грн, сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого 3145,65 грн; за червень 2017 року нараховано 3955,89 грн, сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілкового внеску та іншого 3145,65 грн; за липень 2017 року нараховано 12308,16 грн, сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілкового внеску та іншого - 9845,46 грн.

З розрахункового листа заробітної плати ОСОБА_1 за липень 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 нараховано 691.28 грн, сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілкового внеску - 559,94 грн.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національної безпеки України» припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей шляхами залізничного та автомобільного сполучення.

На виконання Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національної безпеки України», у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», а також виробничих підрозділів підпорядкованих дирекції, викликаних припиненням переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, і як наслідок відсутністю доступу до первинних документів, нарахування заробітної плати було припинено з 16 березня 2017 року.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказував на те, що нарахування заробітної плати з другої половини березня 2017 року по липень 2017 року позивачу не провадилось через відсутність первинних документів та захоплення підприємства невідомими особами, відповідач втратив контроль над виробничими потужностями підприємства, нерухомим майном та документацією з 16 березня 2017 року. Надані позивачем документи складені після 16 березня 2017 року невідомими особами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що надані позивачем копії розрахункових листів (табуляграм) за період з березня по липень 2017 року не можна визнати належними та допустимими доказами нарахування відповідачем заробітної плати позивачу, оскільки останні містять печатку Луганське будівельно-монтажне експлуатаційне управління Державне підприємство «Донецька залізниця», проте, зазначене підприємство реорганізоване шляхом злиття у виробничий підрозділ «Луганське будівельно-монтажне експлуатаційне управління Луганської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», наказ від 28 липня 2016 року № 2/ОС, що підтверджується записом у трудовій книжці, виданої на ім`я ОСОБА_1 під № 16 від 01.08.2016.

Отже, надані позивачем документи засвідчені печаткою не відповідача по справі.

Факт роботи позивача у період з другої половини березня 2017 року по липень 2017 року, наявність та розмір заборгованості не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами.

Відповідач зазначає, що станом на день звільнення ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати відсутня.

З довідки про доходи структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» № 725/529 від 13 березня 2020 року вбачається, що позивачу у січні 2017 року нарахована заробітна плата в сумі 5149,20 грн, до видачі після утримань 4094,55 грн; в лютому 2017 року нарахована заробітна плата в сумі 5149,20 грн, сума до видачі після утримань 4094,55 грн; в березні 2017 року нарахована заробітна плата в сумі 2292,86 грн, сума до видачі після утримань 1823,24 грн; за період з квітеня 2017 року по липень 2017 року заробітна плата не нараховувалась.

З відомості на виплату грошей № 545 за березень 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 13 липня 2017 року отримав заробітну плату за першу половину березня 2017 року в сумі 1823,24 грн.

За таких обставин, роботодавець довів відсутність заборгованості перед позивачем за першу половину березня 2017 року.

На підтвердження вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за липень 2016 року позивачем долучено розрахунковий лист (табуляграму) за липень 2016 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 за липень 2016 року нараховано 691,28 грн, сума до виплати після утримання податку з доходів, профспілковий внесок та іншого 559,94 грн, зазначений розрахунковий лист виданий підприємством на якому працював позивач, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Належних та допустимих доказів на спростування наданих позивачем доказів та на відсутність заборгованості перед позивачем за липень 2016 року в сумі 559,94 грн, відповідачем у відповідності до вимог статей 115, 116 КЗпП України не надано.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду слід скасувати відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за липень 2016 року в сумі 559,94 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

У разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.

З огляду на те, що позивач від сплати судового збору звільнений, то судові витрати пов`язані з розглядом позовної заяви в суді першої інстанції у розмірі 16 грн 68 коп. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 31 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, місцезнаходження: м.Київ, вул. Тверська, будинок 5) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованість по заробітній платі за липень 2016 року у розмірі 559 п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 94 коп. з урахуванням утриманих податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця», , місцезнаходження: м.Київ, вул. Тверська, будинок 5 на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 16 грн 68 коп.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 22 січня 2021 року.

Головуючий

Судді: