Справа № 301/849/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2021 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон дитини без згоди батька,-

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

Посилається на те, що шлюб з відповідачем згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2017 року розірвано.

Під час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні.

Відповідач після розірвання шлюбу фактично проживав разом із ними за вищевказаною адресою, зараз перебуває за кордоном.

З часу розірвання шлюбу ОСОБА_2 участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток не надає. Більше того, безпідставно чинить перешкоди позивачці у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Зокрема, відмовляється надавати у передбаченому законодавством порядку дозвіл на виїзд неповнолітнього сина за кордон для оздоровлення, реабілітації та відпочинок.

Дитина потребує лазерної операції на коліно, оскільки хірургічне втручання відмінено через його травматичність, згодом лікування та профілактику захворювання в післяопераційний період та вродженого захворювання - короткозорість, після цього тривалого перебування на відпочинку.

ОСОБА_1 перебуває в шлюбі з іншим чоловіком, та проживає в Польщі і має можливість і бажання забрати дитину на літні канікули, відвідати родичів відпочинок, з якими позитивно відобразиться на характері дитини. Проте відповідач безпідставно не надає згоди на тимчасовий виїзд дитини за межі України, при цьому жодних вагомих аргументів він не наводить. Такі дії ОСОБА_2 порушують право дитини на необхідний відпочинок та оздоровлення, повний та гармонійний розвиток його як особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими обов`язками.

Просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без згоди та супроводу батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у супроводі матері ОСОБА_1 або інших уповноважених матір`ю осіб за нотаріально посвідченою згодою до досягнення ними повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, а подала заяву (а. с. 34), якою позов підтримала, просила його задовольнити, а справу розглянути в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а. с. 31, 37, 40), причини неявки суду не повідомив. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2017 року розірвано (а. с. 6). Під час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7). Дитина проживає з позивачкою, яка матеріально утримує та належним чином піклується про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, що стверджується довідкою Іршавської міської ради № 02-30/706 від 07.04.2021 року (а. с. 13) та актом обстеження факту проживання № 95 від 14.04.2021 року (а. с. 14).

На даний час позивачка має матеріальну можливість для тимчасового виїзду за кордон неповнолітнього сина для відпочинку та оздоровлення. На її прохання надати дозвіл дитині на виїзд за кордон відповідач не надає, оскільки знаходиться за кордоном. Дії ОСОБА_2 порушують право дитини на необхідний відпочинок, оздоровлення, розширення кругозору, у зв`язку із чим його права підлягають судовому захисту.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється при пред`явленні одного з документів, вказаних в ст. 2 цього Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п. п. 4, 7 підпункту 2 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою КМУ від 07.05.2014 року №152 (в редакції від 16 листопада 2016 р. N 1001) паспорт для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли шістнадцятирічного віку, - на 10 років; оформлення, обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, - на підставі заяви-анкети одного з батьків.У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі (п. 5 Постанови КМ України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 р. N 57).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього

громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Беручи до уваги вищенаведене, а також враховуючи інтереси малолітньої дитини, необхідність забезпечення його розвитку, відпочинку та лікування, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та доведеними в повному обсязі, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст. 3, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, п. 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України", затвердженими постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, ст. ст. 81, 89, 141, 263-265, 268, 272, 273, 280, 281-285 ЦПК України, ст. ст. 7, 155 СК України суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на оформлення документів та тимчасовий виїзд за кордон сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , або уповноваженої нею особою до досягнення дитиною повноліття.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: М. М. Золотар