Номер провадження: 22-ц/813/5101/21
Номер справи місцевого суду: 2-685/10
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.06.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючої - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Цюри Т.В., Князюка О.В.,

розглянула заяву ОСОБА_1 про відвід судді Князюка О.В. у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Верховного Суду від 02.12.2020 року скасовано постанову Одеського апеляційного суду від 23.07.2019 року, справу в частині стягнення процентів, пені штрафів за недодержання графіка погашення основної заборгованості та в частині задоволених вимог ВАТ «Морський транспортний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентів, пені, штрафів скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2020 року визначено склад суддів: головуюча, суддя Ващенко Л.Г., судді Цюра Т.В. і Князюк О.В.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.12.2020 року справа призначена до розгляду на 03.06.2021 року.

28.05.2021 року в Одеському апеляційному суді зареєстрована заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Князюка О.В.

Заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Князюка О.В.зазначає:

Суддя Одеського апеляційного суду Князюк О. В. не може брати участь у розгляді справи, об`єктивно, професійно, кваліфіковано та неупереджено її розглянути, прийняти рішення на підставі діючого законодавства та відповідних постанов Верховного суду України на підставі систематичного, свідомого та навмисного ігнорування й нехтування вимогами законодавства, у т.ч. постанов Верховного суду України по справі № 2-685/10 та інших постанов, внесення не правдивих відомостей, що мало значний вплив на ухвалення рішень значно низької якості (наприклад справа № 520/15760/19), навмисний та свідомий не допуск до засідань, проява повного не професіоналізму, що призвело до смерті батька відповідача ОСОБА_1 та значних матеріальних збитків, тяжких моральних страждань для відповідача та його родини. На підставі зазначеного ОСОБА_1 подані відповідні заяви до компетентних органів.

Рішення суду повинно бути тільки судовим рішення високої якості, як того вимагає постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року № 261/0/15-18.

Передчасне висловлення своєї думки стосовно цієї справи в інших справах №520/15760/19 та № 520/17348/19, не дочекавшись розгляду саме справи № 2-685/10, створення штучної ситуації недопущення ОСОБА_1 і його захисника до зали засідань та прийняття відповідного рішення суду без нашої участі, порушення ст. ст. 1,3,9 Рішення XI (чергового) з`їзду суддів України 22.02.2013р. "Про затвердження Кодексу суддівської етики", ч. 1 та 3 ст. 7, ч. 4-6 ст. 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів", ст. 6, ч. 4 ст. 10, ч. ч 3 та 5 ст. 36, ч. ч. З та 4 ст. 39 ЦПК призвело до того, що він змушений був подати заяву про вчинення злочину проти нього вказаними суддями.

Як вимагає ЄСПЛ «Криволапов проти України»: Необережні публічні заяви представників держави щодо вини особи на етапі розслідування порушують принцип презумпції невинуватості та впливають на неупередженість суду (ст. ст. 5,6 Конвенції, заява № 5406/07, від 02.10.2018 р.), таким чином суд порушив принцип рівності сторін ([:С/КЦС № 295/5011/15-ц від 25.04.2018р.).

Як вимагає ВС/КЦС: Визнання правочину дійсним є одним з способів захисту цивільних прав і свобод (ВС/КЦС № 757/44693/15-ц від 28.03.201 8). Як вимагає ВС/КАС: Загальнодоступність певної інформації сама по собі не свідчить про її загальновідомість та не звільняє суд від обов`язку її дослідження (ВС/КАС № 826/19844/16 від 18.04.2018). Як вимагає ВС/ККС: Спеціальною метою катування є спонукання потерпілого вчинити певні дії (ВС/ККС № 161/1372/16-к від 17.07.2018). Як вимагає ВС/ККС: Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту (ВС/ККС № 688/788/15-к від 04.07.2018). Як вимагає ВС/КЦС: Суд апеляційної інстанції повинен з`ясувати, яким чином рішення суду впливає на обсяг прав, інтересів чи обов`язків особи, яка подала апеляційну скаргу (ВС/КЦС у справі № 592/11194/14- ц від 01 серпня 2018 р). Як вимагає ВС/ККС: Суддя, який раніше висловився щодо винності особи у іншій справі про ті ж події в порядку іншого судочинства підлягає відводу (ВС/ККС № 552/4932/17 від 13.12.2018).

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 89 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Не встановлення судом фактичних обставин справи на підставі допустимих доказів унеможливлює перевірку судом касаційної інстанції правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Відносно застосування статті 8 Конвенції під час розгляду справ щодо Гаазької Конвенції, ЄСПЛ наголосив, що національні суди повинні здійснювати ретельний аналіз обставин справи, а в документі за наслідками розгляду повинні бути наведені детальні обставини та пояснення. Це дозволить ЄСПЛ, чиїм завданням не є виконання функцій національних судів, здійснити належний контроль рішення.

Пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України та статтею 115 Закону № 1402-VIII встановлено, що підставою для звільнення судді є вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді.

Згідно з пунктом 1 частини дев`ятої статті 109 Закону № 1402-VIII істотним дисциплінарним проступком або грубим нехтуванням обов`язками судді, що є несумісним зі статусом судді або виявляє його невідповідність займаній посаді, може бути визнаний, зокрема, факт допущення суддею поведінки, що порочить звання судді або підриває авторитет правосуддя, у тому числі в питаннях моралі, дотримання етичних норм та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, ка яких вони ґрунтуються. (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у якій ідеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», «Горнсбі проти Греції»).

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004р. Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Пунктом 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17 липня 1997року, встановлено право на справедливий судовий розгляд.

У справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У пункті 52 розділу II доповіді Європейської комісії «За демократію через право» (Венеціанська комісія) від 4 квітня 2011 року, справа № 512/2009, схваленій Комісією на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року «Верховенство права» (CDL-AD (2011) 003rev), зазначено, що заборона свавілля полягає в тому, що деклараційні повноваження органами державної влади мають здійснюватися відповідно з принципом верховенства права, з яким є несумісне ухвалення несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Право не довіру складу суду громадянином безумовно захищено Конституцією України і не може бути предметом розгляду.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Князюка В.О. від 28.05.2021 року є необґрунтованою зважаючи на такі обставини.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ст. 36 ЦПК України).

ОСОБА_1 заявив відвід судді Князюку О.В. з тих підстав, що суддя Князюк О.В. приймав участь у розгляді інших справ, а саме, справи №520/15760/19, що викликає у ОСОБА_1 сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Князюка О.В. у справі №2-685/10.

За змістом ст. 36 ЦПК України, якою визначені підстави для відводу судді, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

У розумінні ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з рішеннями судді в інших справах не може бути підставою для відводу.

Особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведене протилежне.

Доводи ОСОБА_1 , що суддя Князюк О.В. приймав участь в іншій справі з його участю, з огляду на ч. 4 ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу судді.

Інших обґрунтувань, а також належних та допустимих доказів про суб`єктивну упередженість судді Князюка О.В. відповідач ОСОБА_1 не надав.

Зважаючи на те, що підставою для відводу судді є те, що суддя Князюк О.В. приймав участь в іншій справі, разом з тим, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді в інших справах не може бути підставою для відводу, заявлений відвід є необґрунтованим.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 368 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Князюка О.В. - визнати необґрунтованим.

З метою вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Князюка О.В. справу передати для визначення судді, який не входить до складу колегії суддів, відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Повний текст ухвали апеляційного суду складено 01.06.2021 року

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

О.В. Князюк

Т.В. Цюра