КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

28.05.21 справа № 133/1142/21

провадження № 4-с/133/10/21

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О.,

за участі секретаря судових засідань Полонської Н.М.,

представника скаржника ОСОБА_1

заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність та перевищення службових повноважень Вінницьким районним відділом Державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в особі керівника Голубєва С.В., заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 , -

встановив:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області із скаргою, в якій просив визнати дії Вінницького районного відділу виконавчої служби такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, а саме: не об`єднання двох виконавчих документів на стягнення аліментів на користь дитини до настання повноліття та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років; не перерахування боргу з урахуванням норм чинного законодавства; накладення обтяження на нерухоме майно; обмеження в праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві полювання, у праві користування мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; включення до ЄРБ. Визнати, що виконавчий лист, виданий 20.10.2020 згідно рішення Козятинського міськрайонного суду по справі №133/335/18 від 20.04.2018 не підлягає виконанню, а відповідно, підлягає закриттю виконавче провадження №56635278 (підстава - п.2 ст. 79 Сімейного Кодексу України). Виконання рішення суду, всупереч нормам, на яке це рішення опиралось, а саме: ст. 75 СК України, є таким, що порушує Конституційні права особи. Зобов`язати ДВС здійснити перерахунок боргу, закрити виконавче провадження №56635278 від 20.06.2018 і зняти всі накладені обмеження в рамках цього провадження.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 25.04.2018 старший державний виконавць Маковій В. А. виніс Постанову №56236088 про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, а 20.06.2018 старший державний виконавць ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.30 Закону №1404-VII та п.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, виніс постанову N 56635278 про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На таку неправомірність дій державної виконавчої служби вказано в Постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі № 120/375/20-а від 21.07.2020, Вінницького окружного адміністративного суду по справі № 120/3579/20-а від 21 серпня 2020 . Вважає, що саме не виконання державними виконавцями ст. 30 Закону №1404 -VIII і не об`єднання двох виконавчих документів стало причиною неправильного розрахунку боргу та причиною накладення на нього всіх обмежень передбачених законодавством таких як двічі накладення арешту на все нерухоме майно.

ОСОБА_3 вказує, що він звертався до виконавчої служби з проханням, звернутись до суду, який видав виконавчий лист від 30.05.2018, з проханням роз`яснення виконання судового рішення, так як у нього змінилися обставини і він не мав можливості сплатити судовий збір. На що отримав відповідь: «Вас тут таких багато, у мене немає часу». ДВС, ігноруючи те, що і в рішенні Козятинського міськрайонного суду від 20.04.2018 чітко сказано: «Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати», продовжила накладати на нього санкції та обмеження, знаючи про фінансову неспроможність і проблеми зі здоров`ям.

Винесені державним виконавцем постанови від 27.06.2019 р. про накладання штрафу в розмірі 20 % та від 08.07.2020 р. в розмірі 30 % за несплату аліментів на утримання дружини, скасовані Сьомим Апеляційним адміністративним судом та Вінницьким окружним адміністративним судом. Також було складено, п`ять протоколів про адміністративне правопорушення за несплату аліментів на утримання дружини. Суд також відмовив виконавчій службі в надані дозволу примусового входу в будинок, після того як Державний виконавець ОСОБА_5 приїздила за місцем його реєстрації і проживання, з метою опису майна, а власники будинку не дали дозволу зайти в помешкання.

Зазначає, що на сплату аліментів на утримання дружини та дитини, із його допомоги по безробіттю в розмірі 610 грн відраховувалось 50 %.

Виконавчій службі він надавав довідки з Вінницького міського центру зайнятості, де він перебував на обліку, виписки з протоколів лікарської комісії про його проблеми зі здоров`ям, що свідчило про фінансову неможливість виконувати рішення суду.Однак, нехтуючи нормами Конституції України, Закону №1404 -VIII, Сімейним Кодексом України, виконавча служба здійснювала на нього необґрунтований тиск, шляхом винесення Постанов про накладення штрафу, складання протоколів про адміністративне правопорушення, позбавляючи його усіх засобів до існування.

Враховуючи вищевикладене, бездіяльність ДВС, як вказано у скарзі, чітко простежуються від початку відкриття виконавчого провадження (не об`єднання у зведене виконавче провадження двох виконавчих документів, не перерахування боргу, відмова про звернення до суду про неможливість виконання рішення на наше прохання) і аж до його завершення.

Вважає, що сукупність санкцій, застосованих по відношенню до нього, створюють таку санкцію, що не передбачена законом за такий вид правопорушення, тобто, всі обмеження, винесені постанови, складені протоколи остаточно поставили його за межу бідності, що по суті є посяганням на його життя і здоров`я, а це є прямим порушенням прав людини. Вважає, що у відповіді, на його звернення до начальника Вінницького районного відділу ДВС Голубєва С.В. щодо роз`яснень чому виконавче провадження № від 20.069.2018 до цього часу не закрито, що надійшла за № 14576/18.3-24/13 від 02.03.2021, підмінюється порядок стягнення аліментів на дружину(ст. 79 Сімейного кодексу України) на порядок стягнення аліментів на дитину. Виконавчою службою, всупереч рішенням суддів, виконавчі документи не були об`єднані у зведене виконавче провадження, не був зроблений перерахунок боргу і жодним судом борг 45892,62 грн., як такий, не був визнаний.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 12.05.2021, після усунення скаржником недоліків, провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду. Крім цього, цією ж ухвалою судом витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії виконавчих проваджень № 56635278 та № 56236088.

17.05.2021 від начальника Вінницького районного відділу ДВС на електронну адресу суду надійшов відзив, в якому він просить в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі, при цьому зазначив, що скаржник не довів порушення свого права, яке підлягає судовому захисту, а державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Законом України про виконавче провадження, при цьому посилався на ст. 180 СК України, ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 , та його представник за довіреністю Побережна С.М., на задоволенні скарги наполягали. При цьому представник скаржника вказала, що вони вважають неправомірними постанови, що прийняті в забезпечення виконання рішення суду, саме у тому виконавчому провадженні, де стягуються аліменти на утримання матері дитини. Ті ж постанови, що прийняті в рамках виконавчого провадження, де стягуються аліменти на дитину, вони не просять суд зобов`язати їх скасувати державного виконавця, оскільки вважають, що після погашення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, вони самі будуть ставити питання про їх скасування перед державним виконавцем. Також представник зазначила, що державним виконавцем всупереч ст. 75 СК України, якою визначено залежність між спроможністю боржника надавати утримання та його обов`язком сплачувати аліменти, продовжувалось здійснюватися відрахування коштів на утримання ОСОБА_2 навіть тоді, коли у нього такої можливості не було; тобто порушено положення ст. 75 СК України щодо врахування майнового стану та стану здоров`я боржника при виконанні рішення суду.

Державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, крім того, зазначив, що 20.04.2021 державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ЗВП№65227533 до складку якого входять виконавчі провадження: ВП№56236088, ВП№56635278; 24.05.2021 державним виконавцем винесено постанову про звернення на заробітну плату боржника у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу 57086.22 гривень (врахована заборгованість по ВП№56236088, ВП№56635278). Заборгованість зі сплати аліментів по ВП №56236088 станом на 01.05.2021 становить - 12733,60 гривень. Заборгованість по ВП №56635278 становить - 44352,62 гривень (з урахуванням платежу, що надійшов 07.05.2021). Вищевказана постанова направлена 25.05.2021 до ФОП ОСОБА_6 для виконання. Наголосив, що державний виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що сума аліментів стягнена в повному обсязі. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», що згідно пункту 7 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Також, пунктом 9 розділу XVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.20 І 2 № 512/5 встановлено, що виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, вважає дії ДВС законними.

Через електронну адресу суду, від Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшли витребувані судом матеріали виконавчого провадження № 56635278 та виконавчого провадження №56236088. Окрім процесуальних документів по даних виконавчих провадженнях, суду надано також копії довідок, актів, квитанцій у цих виконавчих провадженнях.

Заслухавши скаржника та його представника, стягувача, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновків, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що Козятинським міськрайонним судом Вінницької області 02.03.2018 року винесено судовий наказ у справі № 133/336/18 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.04.2018 року у справі № 133/335/18 винесено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, на її утримання до досягнення дочкою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 15.02.2018 (а.с.10).

На підставі вказаного рішення Козятинським міськрайонним судом 30.05.2018 видано виконавчий лист № 133/335/18 (а.с.9)

Постановою державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерстваюстиції (м. Хмельницький) від 20.06.2018 відкрито виконавче провадження № 56635278 на підставі виконавчого листа №133/335/18, виданого 30.05.2018 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1500 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дочкою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

Також постановою державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерстваюстиції (м. Хмельницький) від 20.06.2018 відкрито виконавче провадження № 56236088 від 20.06.2018 на підставі судового наказу у справі № 133/336/18 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 71 Закону №1404-VIII, порядок стягнення аліментів визначається законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону №1404-VIII, за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону №1404-VIII, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, держаний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

У зв`язку з наявною заборгованістю по виконавчому провадженню № 56635278, державним виконавцем в ході виконавчого провадження здійснені заходи щодо встановлення майнового стану боржника, за наслідками яких встановлено, що у боржника відсутнє зареєстроване на праві власності нерухоме та рухоме майно; боржник не працює за трудовим чи цивільно-правовим договором; не перебуває на обліку як пенсіонер; відсутня інформація про отримання ним доходу.

Державний виконавець з метою вжиття передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішення, в рамках виконавчого провадження № 56635278, 05.09.2018 року виніс повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Крім того, 03.10.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, яким з метою забезпечення рішення суду накладено арешт на все рухоме та не рухоме майно боржника ОСОБА_3

21.01.2019, згідно ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», а саме за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суми відповідних платежів за чотири місяці, державним виконавцем, в рамках виконавчого провадження № 56635278 винесено постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзд за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі:

2) про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі:

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі:

4)про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до - погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Також державним виконавцем метою вжиття передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішення, в рамках виконавчого провадження № 56635278, постановою від 04.09.2020, на підставі ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження, накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_3 , що містяться у відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать ОСОБА_3 .

Із матеріалів справи, зокрема із матеріалів виконавчого провадження № 56236088, вбачається також, що державним виконавцем в порядку забезпечення виконання судового наказу №133/336/18 від 19.03.2018, відносно боржника ОСОБА_3 були встановлені аналогічні обмеження тим обмеженням, які встановлені по виконавчому провадженню № №56635278.

Однак, як встановлено в судовому засіданні та доведено матеріалами справи, ОСОБА_3 , після погашення заборгованості починаючи з 2019 року, сплачував кошти в рахунок погашення заборгованості по аліментах через депозитний рахунок відділу, які були зараховані в рахунок погашення заборгованості на виконавче провадження №56236088, що свідчить про те, що у нього на меті не було ухилення від виконання рішень судів, щодо стягнення аліментів.

Статтею 45 Закону України " Про виконавче провадження" визначено розподіл стягнутих з боржника грошових сум.

У відповідності до ч.1 вказаної статті розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Відповідно до частини другої статті 45 Закону України "Про виконавче провадження" розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Стаття 46 Закону України "Про виконавче провадження" визначає черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог стягувачів:

Відповідно до частини першої вказаної статті, у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника;

3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету;

5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Частиною другою статті 46 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів.

Крім того, статтею 30 Закону N 1404-VIII визначено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначаються Інструкцією з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція), затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Пунктом 14 розділу ІІІ вказаної Інструкції визначено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова (абз. 2 п. 14 Інструкції).

Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження) (абз. 3 п. 14 Інструкції).

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.(абз. 5 п. 14 Інструкції).

У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів (абз. 6 п. 14 Інструкції).

Пунктом 8 розділу V Інструкції визначено, що у випадках, передбачених абзацами третім та четвертим пункту 7 цього розділу, особа, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, виносить вмотивовану постанову, де обов`язково зазначаються обставини, що обумовили передачу виконавчого провадження, та строки передачі матеріалів виконавчого провадження, які не можуть перевищувати п`яти робочих днів. Постанова надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідних органів державної виконавчої служби.

Про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження.

Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобов`язаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження (пункт 9 розділу V Інструкції).

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні у Вінницькому районному відділі Державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області, на день звернення із скаргою ОСОБА_3 , перебувало два виконавчі провадження ВП №56635278 з виконання виконавчого листа по справі №133/335/18, виданого Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1500 грн. до досягнення дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку та ВП № 56236088, за судовим наказлм по справі №133/335/18, виданим Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.02.2018, які перебували у державних виконавців ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

Тобто, в порушення вимог п. 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, державним виконавцем не було перевірено наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника та не винесено відповідну постанову про передачу виконавчого документа/провадження до державного виконавця - вчасно, що потягло за собою наслідки щодо неправильного розподілення коштів з депозитного рахунку, оскільки кошти, внесені ОСОБА_3 , не розподілялись між двома виконавчими провадженнями в рамках об`єднаного, а перераховувались лише на погашення аліментів на утримання дочки і взагалі не перераховувались на утримання ОСОБА_2 .. У результаті цього утворилась заборгованості по виконавчому провадженню № 56635278, і як наслідок у цьому виконавчому провадженні у зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів на утримання матері дитини було накладенно арешт на майно боржника ОСОБА_3 та встановлено відносно нього ряд відповідних обмежень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що сукупність викладених обставин доводить протиправність оскаржуваних постанов, оскільки вони були наслідком утвореної заборгованості, яка, однак, виникла через те, що виконавчі провадження не були об`єднані. Так, державним виконавцем всупереч вказаних норм закону, не було утворене зведене виконавче провадження і не були розподілені кошти, які сплачував ОСОБА_3 ..А тому дії державного виконавця щодо забезпечення виконання рішення суду про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на її утримання були вчинені за відсутності на те законних підстав, оскільки відсутня обставина ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів, а тому вказані постанови не можуть вважатись такими, що прийняті згідно вимог закону.

Щодо визнання дій Вінницького районного відділу виконавчої служби, такими що не відповідають нормам чинного законодавства, в частині не об`єднання двох виконавчих проваджень, суд звертає увагу на те, що виконавче провадження № 56635278 та виконавче провадження № 56236088 постановою державного виконавця від 20.04.2021 об`єднано у зведене виконавче провадження №652227533, що підтверджується копією постанови державного виконавця від 20.04.2021.

Так, відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Оскільки на час розгляду справи вказані вище виконавчі провадження уже є об`єднаними відділом ВДВС, тому суд не вбачає підстав, які б могли слугувати для захисту прав скаржника ОСОБА_3 , на які останній посилався у своїй скарзі як на ефективний спосіб порушеного, на його думку, права в частині не об`єднань виконавчих проваджень.

Тобто обраний спосіб захисту має на меті усунути порушення, які на думку скаржника, мали місце.

Статтею 451 ЦПК визначено, що за наслідками розгляду скарги суд постановляє ухвалу, якою визнає дії посадової особи протиправними зобов`язує її усунути порушення.

Однак щодо вимоги визнати дії ДВС протиправними в частині не об`єднання в одне зведене виконавче провадження проваджень № 56635278 та № 56236088, суд вважає, що таке визнання саме по собі не є належним в розумінні ст.5 ЦПК України способом захисту, а зобов`язання вчинити дії на усунення такого порушення є недоцільним, оскільки таке порушенням станом на час розгляду справи вже усунуто. Тобто права скаржника у цій частині вже поновлені і додаткового захисту не потребують.

Що стосується заявлених вимог, в частині закриття виконавчого провадження №566352278 від 20.06.2018 відповідно до виконавчого листа № 133/335/18 від 20.04.2018, суд виходить з наступного.

Закон України "Про виконавче провадження", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, такої процесуальної дії, як закриття виконавчого провадження не передбачає.

Стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, містить вичерпний перелік підстав, які надають державному виконавцю право закінчити виконавче провадження, до таких випадків, належить, зокрема, закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Так, представник скаржника зазначає, що рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.04.2018, згідно виконавчого листа № 133/335/18 мало бути виконано до 02 жовтня 2020 року, а отже і виконавче провадження після закінчення встановленого строку виконання мало б бути закінчено, однак неправомірно, на її думку, не було закінчене.

Проте, як убачається з матеріалів справи, заборгованість в рамках виконавчого провадження №56635278, яке є предметом розгляду, скаржником не сплачена, рішення суду від 20.04.2018 не виконано.

Як вбачається із розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому провадженню № 566352278, за період з 15.02.2018 по 02.10.2020, станом на 02.10.2020, тобто на день виповнення дитиною 3-х річного віку, становить 45892,62 грн.

Отже підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні, оскільки вказана вище норма закону пов`язує можливість закінчення виконавчого провадження не лише із закінченням строку, передбаченого для відповідного виду стягнення, а і з відсутністю заборгованості. Тобто ці дві умови мають виконуватись одночасно. Проте, як встановлено судом і не заперечувалось боржником, заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_2 не погашена. А тому така вимога задоволенню не підлягає.

Наявність заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 56635278, представник скаржника ОСОБА_1 не заперечувала, однак пояснила, що не погоджується із розміром заборгованості, оскільки вважає, що заборгованість за виконавчим листом №133/335/18, стягнення по якому припинено у зв`язку з досягненням дитиною 3-х років, не підлягає стягнення в межах такого виконавчого провадження (оскільки наполягає на тому, що воно закінчене), а є предметом самостійної вимоги для пред`явлення позову до суду з метою доведення розміру заборгованості та підстав її стягнення.

Крім того, представник скаржника не погоджується із розрахунком заборгованості від 01.05.2021, наданим державним виконавцем, мотивуючи тим, що скаржник, в рахунок погашення заборгованості по аліментах сплачував кошти на користь ОСОБА_2 , які державним виконавцем при здійсненні розрахунку враховані не були.

Судом встановлено, що відповідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надано державним виконавцем, в рамках зведеного виконавчого провадження, заборгованість становить 12733,60 грн.

Із квитанцій, які містяться в матеріалах виконавчого провадження, вбачається, що ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , в рахунок погашення заборгованості по аліментах сдійснювались проплати. Так 14.01.2021 в сумі 2100,00 грн. та 950,00 грн.; 28.01.2021 в сумі 1500,00 грн.; 12.02.2021 в сумі 1500,00 грн.; 24.03.2021 в сумі 1000 грн.; 12.04.2021 в сумі 2000,00 грн.

Із розрахунку заборгованості станом на 01.05.2021, який здійснено за період з 01.12.2018 по 01.05.2021, вбачається, що державним виконавцем враховано оплати, які були здійснені ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості згідно зазначених квитанцій.

Скаржником та його представником не надано жодного доказу на спростування розміру боргу, або неправильних обчислень заборгованості після врахування внесених сум аліментів, а тому твердження представника скаржника щодо неправильного розрахунку заборгованості станом на 01.05.2021 є необгрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що розрахунок заборгованість зі сплати аліментів, відповідає фактичному боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 , а тому в задоволенні даний вимог слід відмовити.

Отже, вимоги скарги є частково обгрунтованими, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 1, 10, 18, 26, 30,39,71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 76-81, 440, 447-451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця та зобов`язати Державну виконавчу службу Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) скасувати постанови державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про арешт майна боржника від 03.10.2018;

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 21.01.2019;

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21.01.2019;

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі від 21.01.2019;

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі від 21.01.2019;

про арешт коштів боржника від 04.09.2020,

накладені в межах Виконвчого провадження № 56635278 про стягненя аліментів на утримання ОСОБА_2 ..

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 01.06.2021.

Суддя Н.О. Пєтухова

Дата документу 28.05.21