Справа №751/6689/20
Провадження №2/751/298/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

секретаря судового засідання Гармаш-Лящинської М.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника відповідача представника ПАТ «НАСК «Оранта» - Сагаль С.В.

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін у залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

07.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ПАТ «НАСК «Оранта», в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в сумі 50 000 грн. 00 коп. та матеріальну шкоду в розмірі 159 324 грн. 39 коп., витрати за проведенням автотоварознавчого дослідження в сумі 1 500 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу в сумі 8 000 грн. 00 коп.; стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» суму страхового відшкодування в рахунок погашення матеріальної шкоди в сумі 130 000 грн. 00 коп.; стягнути судові витрати.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.07.2020 року о 14 год. 17 хв. по вул. І. Мазепи, 55 у м. Чернігові, сталася дорожньо-транспортна пригода /далі ДТП/, винуватцем якої є відповідач. Внаслідок ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження. Вказує, що постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.08.2020 року, яка залишена без змін апеляційною інстанцією, ОСОБА_3 було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу, була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», згідно полісу № АР7079490, сума страхового відшкодування по вищевказаному полісу 130 000 грн. 00 коп. Зазначає, що згідно експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 26.09.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок його пошкоджень внаслідок ДТП з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на 21.09.2020, року складає 289 324 грн. 39 коп., вартість послуг оцінювача, який проводив оцінки завданого матеріального збитку склала 1500 грн. Зазначає, що ця сума в розмірі 290 824 грн. 39 коп. і є розміром матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження автомобіля. Вказує, що на сьогоднішній день, відповідач не виплатив завдану матеріальну шкоду та жодним чином не повідомив про причини та підстави невиплати. Зазначає, що крім майнової шкоди, внаслідок ДТП, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із отриманням відповідних тілесних ушкоджень та пошкодженням його транспортного засобу і розмір якої складає 50 000 грн.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.05.2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди - закрито.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позові, просили задовольнити, також посилалися на відповідь на відзив. (а.с. 128 - 135)

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити, з підстав, викладених в відзиві та запереченні. (а.с. 91-99, 141-143)

Представник відповідача представник ПАТ «НАСК «Оранта» Сагаль С.В. в судовому засіданні поклався на відзив на позов. (а.с. 136-137)

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що згідно з постановою від 03.08.2020 року Новозаводського районного суду м. Чернігова, яка була залишена в силі постановою Чернігівського апеляційного суду від 18.09.2020 року, ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, з якої вбачається, що 05.07.2020 року о 14 год. 17 хв. в м. Чернігів вул. Івана Мазепи, 55, ОСОБА_3 , керуючи т.з KIA FG CARENS, почав рух та мав намір здійснити розворот з крайнього правого положення, чим створив перешкоду, та не надав переваги в русі попутному т.з. Тойота Камрі, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , змусивши його різко змінити напрямок руху, в результаті чого створив аварійну ситуацію, після якої водій ОСОБА_1 здійснив наїзд на електроопору. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 10.1, 10.4 ПДР, тому відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 408612. (а.с. 54-55, 58-62)

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу Тойота Камрі, д.н.з. НОМЕР_1 , було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується актом (протоколом) огляду транспортного засобу (а.с.16 - 18).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.64-65), позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно з ч. 4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вказаним судовим рішенням, на думку суду, підтверджено як неправомірні дії ОСОБА_3 та безпосередній причинний зв`язок між ними та шкодою, завдану ОСОБА_1 , так і вину відповідача. Тим більше, що зазначену шкоду було завдано хоч і не безпосереднім зіткненням транспортного засобу, належного ОСОБА_3 , проте внаслідок самої дії, зумовленої його використанням, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 1187 ЦК України.

Разом з тим, на переконання суду, не можна залишити поза увагою і наданий відповідачем та не у повному обсязі спростований позивачем, доопрацьований висновок експертів КНДІСЕ за результатами проведення комплексної фототехнічної, автотехнічної експертизи відеозвукозапису і обставин ДТП за заявою ОСОБА_3 , складеного 06.05.2021 року за № 33904/20-52/33905/20-35, з якого вбачається, що розрахункова швидкість руху автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент появи його у полі зору відеокамери становила 80…84 км/год. Водій вказаного автомобіля ОСОБА_1 мав технічну можливість зупинитись на відстані 50м до лінії руху автомобіля KIA CARENS, д.н.з. НОМЕР_2 , не змінюючи напрямку руху без зіткнення з останнім та запобігти наїзду на електроопору при умові руху рухався із дозволеною вимогам п. 12.4 ПДР швидкістю не більше 50 км/год. У разі застосування водієм автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , екстреного гальмування без виїзду на зустрічну сторону руху, наїзд автомобіля вказаного автомобіля на електроопору в досліджуваних умовах виключався. Дії водія автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням ДТП. Дії водія автомобіля KIA CARENS, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 не знаходились, з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням ДТП. (а.с. 173 - 186)

При цьому, постановою від 17.08.2020 року Новозаводського районного суду м. Чернігова, яка набрала законної сили, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення у зв`язку з встановленням обставин, передбачених ст. 18 КУпАП. (а.с.56,57)

Проте, закриття провадження за вищезгаданих обставин, як не виключає наявності безпосередньо самої дії з боку ОСОБА_1 , передбаченої КУпАП, що встановлює відповідальність за адміністративне правопорушення, так і було здійснене без урахування висновків вищезгаданої експертизи.

Разом з цим, вказаний експертний висновок в частині того, що дії водія автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням ДТП, а дії водія автомобіля KIA CARENS, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 не знаходились, з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням ДТП, на думку суду, не можна вважати достатнім чином вмотивованим, оскільки був зроблений без визначення технічного стану автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , станом на час виникнення відповідної ДТП.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ступінь вини позивача ОСОБА_5 у скоєній ДТП, є максимально наближеною до ступеня вини відповідача ОСОБА_3 .

На підставі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

При цьому, відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно звіту про оцінку №4417 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, складеного 26.09.2020 року СПД « ОСОБА_6 » та не спростованого в установленому порядку відповідачем, матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ легкового автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , складає 289 324 грн. 39 коп. (а.с. 7-15)

Враховуючи всі вищезгадані обставини, в т.ч. і обоюдну вину у завданих збитках обох сторін по справі та її ступінь кожного з них, суд приходить до висновку, що розмір завданої шкоди позивачу складає 145000 грн. 00 коп.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Як було встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами, у зв`язку із настанням страхового випадку страхова компанія ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснила страхове відшкодування ОСОБА_1 збитків в сумі 130 000 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання різниці між визначеним розміром заподіяної шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка одержана від страховика, а саме в розмірі 15 000 грн. 00 коп. (145000 грн. 00 коп. 130 000 грн. 00 коп.)

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п. 1, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК Україниморальна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку ушкодженням здоров`я, а також зі знищенням чи пошкодження її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 (із змінами і доповненнями), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП, суд виходить з того, що внаслідок ДТП, автомобіль позивача отримав пошкодження, а останній отримав відповідні тілесні ушкодження, наявність яких на місці події не заперечував сам відповідач. Продовж цього часу позивач не мав можливості користуватися особистим транспортним засобом, що призвело до порушення налагодженого способу життя. У зв`язку з фактичним пошкодження власного автомобіля позивач зазнав страждань та змушений був витрачати свій час і зусилля на те, щоб налагодити свій сталий спосіб життя та роботи, суд вважає, що з урахуванням вищезгаданого, а також характеру отриманих позивачем тілесних ушкоджень, часткової вини останнього та її ступеня, сума в розмірі 2 500 гривень є розумною, виваженою та справедливою, яку слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Так, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3749 грн. 04 коп. (а.с.75, 76).

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів, перекладачів та проведенням експертиз.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч. 3 ст 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано до суду договір про надання правничої допомоги від 03.08.2020 року (а.с. 49), посвідчення адвоката (а.с. 50, 51), розрахунок суми витрат за надану правову допомогу, загальний розмір якої складає 8 000 грн. (а.с. 52), копію квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 03.08.2020 року на суму 8 000 грн. (а.с. 53)

В свою чергу, відповідачем надано до суду договір про надання правничої допомоги від 02.12.2020 року (а.с. 116-118), ордер (а.с.115), розрахунок на оплату №78 від 09.12.2020 року на суму 3 000 грн. (а.с.119), Акт виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 14.12.2020 року на суму 3 000 грн. (а.с.121), квитанцію від 10.12.2020 року на суму 3 000 грн. (а.с.120), договір про надання правничої допомоги від 19.01.2021 року (а.с. 152, 153), ордер (а.с.151), розрахунок на оплату №15 від 10.03.2021 року на суму 3 000 грн. (а.с.220), Акт виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги від 20.05.2021 року на суму 3 000 грн. (а.с.220А), квитанцію від 10.03.2021 року на суму 3 000 грн. (а.с.219)

Крім того, позивачем представлено кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, свідоцтво про реєстрацію з Державного реєстру оцінювачів, Акт №4417 здачі - приймання виконаних робіт (надання послуг) за проведене відповідне автотоварознавче дослідження на суму 1 500 грн. та копію квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 26.09.2020 року на суму 1 500 грн. (а.с. 46-48)

Відповідач надав копію Договору №590/12-20 на проведення експертного дослідження від 17.12.2020 року (а.с.157,158), копію рахунку №2917 від 15.12.2020 року на суму 9 806 грн. 40 коп. (а.с.159) та квитанцію від 20.12.2020 року на суму 9 806 грн. 40 коп. (а.с.159).

Вказані письмові докази суд вважає належними та допустимими доказами на підтвердження доводів сторін щодо понесених ними судових витрат.

При цьому , суд не бере до уваги докази понесених відповідачем витрат на залучення в якості спеціаліста судового експерта ОСОБА_7 та проведення відповідної експертизи на суму 4200 грн., оскільки йому надавалася правова оцінка судом апеляційної інстанції у своїй постанові від 18.09.2020 року, у зв`язку з чим, суд не бере його до уваги при ухвалення даного судового рішення. (а.с.106,107)

При визначенні розміру судових витрат понесених позивачем та відповідачем, що підлягають відшкодуванню, суд враховує пропорційний розмір позовних вимог, які було задоволено та в яких було відмовлено позивачу, характер спірних правовідносин, ступінь складності справи та значення доказів для її вирішення, безпосереднього часу, витраченого адвокатами на участь у судових засіданнях та на вчинення ними окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями (ознайомлення з матеріалами справи, підготовки запитів, заяв та клопотань), та з урахуванням положень ч. 4, 5 ст. 137, 141 ЦПК України, вважає за можливе зменшити розмір понесених відповідачем судових витрат, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, до розміру судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, та на підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України, звільнити сторони від обов`язку сплачувати одна одній судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-83, 95, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , матеріальну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч ) грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст рішення суду виготовлений 25.05.2021 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач