Справа № 644/ 3752 /21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова - Сітало А.К. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - Сушицька Юлія Сергіївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1513 від 15.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Остапенко Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суми заборгованості в розмірі 5396,98 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій вона просить зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 15.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Остапенко Євгеном Михайловичем та зареєстрованим в реєстрі за № 1513 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суми заборгованості в розмірі 5396,98 грн., який перебуває на виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що предметом спору є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі якого з неї стягнуто на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за кредитним договором № 001-20020-021213 від 02.12.2013 року укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 5396,98 грн.

Старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - Сушицькою Ю.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65220356 від 23.04.2021 року з примусового виконання виконавчого напису. Таким чином, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову щодо виконання виконавчого напису, може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходить до висновку, що заява не відповідає вимогам, визначеним ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Разом з тим, форма та зміст заяви про забезпечення позову повинні відповідати вимогам, визначеним ст. 151 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 грн.

В позовній заяві позивачем зазначено, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п. 10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа, яка віднесена до 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір», платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до положень п. 10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, статтею 5 Закону України «Про судовий збір», визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому, позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред`явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред`явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Оскільки передбачені Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI (зі змінами та доповненнями) пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що судовий збір за подання ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягає сплаті на загальних підставах, в розмірі передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір», та складає 454,00 грн.

Наявність інших підстав для звільнення від сплати судового збору, крім наведених в заяві про забезпечення позову та позовній заяві, заявником не зазначено.

До заяви про забезпечення позову заявником не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, та не надано документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам, визначеним ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вище викладеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, оскільки заявником не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153, 154, 260-261, 353-354 ЦПК України, п. 15 п. п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. К. Сітало