Справа № 653/3530/19
Провадження № 2/653/22/21
20 травня 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судових засідань Мироненко Т.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1 . Вказані будинок та земельна ділянка ним було придбано у ОСОБА_3 , від імені якого за довіреністю діяв батько позивача. Ще до нотаріального оформлення договорів купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки, відповідачі надали ОСОБА_2 довіреності, якими уповноважили його діяти в своїх інтересах для здійснення необхідних дій, пов`язаних з підготовкою і оформленням договорів купівлі-продажу житла та земельної ділянки, у зв`язку з чим відповідачі вважали, що питання зняття їх з реєстрації може бути здійснено без їх участі, тому це питання особисто не вирішували. Коли ОСОБА_2 , діючи від імені відповідачів звернувся до відповідного реєстраційного органу і просив зняти їх з реєстраційного обліку, йому у вирішенні цього питання було відмовлено у зв`язку з тим, що особи, які знімаються з реєстрації, мають з`явитися особисто та надати реєстратору свої паспорти. Оскільки відповідачі на даний час проживають за межами України і місце їх проживання невідоме, засоби зв`язку з ними відсутні, зняття їх з реєстраціє можливе лише при визнанні судом їх такими, що втратили право користування належним позивачу житлом.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 підтримали вимоги з підстав, викладених у позові, просили суд їх задовольнити в повному обсязі.
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили той факт, що відповідачі вже протягом довгого часу не проживають в належному будинку позивача.
В судове засідання відповідачі по справі повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавали.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та інші докази по справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані в належному будинку позивача, що, також, підтверджується відомостями Виконкому Щасливцевської сільської ради, наданими на відповідний запит суду.
Разом з тим, згідно довідки заступника сільського голови з питань виконкому Щасливцевської сільської ради Бородіної О. №1105 від 04.10.2019 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 дійсно зареєстровані у вказаному житловому будинку, але на теперішній час фактично в ньому не проживають.
Відповідачі не є членами сім`ї позивача, який наразі є власником вищевказаного будинку.
Крім того, вказані позивачем обставини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Зважаючи на те, що показання свідків не протирічать іншим зібраним по справі доказам, суд оцінює вказані показання як достовірні.
Також, позивач зазначає, що відповідачі надали ОСОБА_2 довіреності, якими уповноважили його діяти в своїх інтересах для здійснення необхідних дій, пов`язаних з підготовкою і оформленням договорів купівлі продажу житла та земельної ділянки, що підтверджується копіями довіреностей від 02.12.2016 року та від 20.12.2016 року.
Виходячи з наданих в довіреності повноважень, відповідачі помилково вважали, що питання зняття їх з реєстрації може бути здійснено без їх участі, тому це питання особисто не вирішували.
Коли ОСОБА_2 , діючи від імені відповідачів, звернувся до відповідного реєстраційного органу і просив зняти їх з реєстраційного обліку, йому було відмовлено, оскільки необхідна особиста присутність осіб, які бажають знятися з реєстрації.
Таким чином, дану обставину суд розцінює як згоду відповідачів на зняття з реєстраційного обліку.
Однією з підстав припинення права власності, відповідно до ст. 346 Цивільного кодексу України є відчуження власником свого майна.
Члени сім`ї попереднього власника втрачають право користування квартирою із переходом права власності на квартиру до нового власника, оскільки право користування є похідним від прав власника, членом сім`ї якого вони були (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 05.11.2014 по справі № 6-158цс 14 та Верховного Суду у постанові від 22.05.2019 по справі № 180/1388/17).
З огляду на вищезазначене, відповідачі, із переходом права власності колишнього власника до нового власника, позивача, - ОСОБА_1 , втратили право користування вищезазначеним нерухомим майном.
Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів «2,4,7, та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, яким означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди.
Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а за ч. 1 ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону, і це право в силу ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України - є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Наразі реєстрація відповідачів у житловому будинку, що належить позивачу на праві приватної власності, перешкоджає йому у здійсненні ним свого права користування та розпорядження належним йому майном, оскільки він вимушений нести додаткові фінансові витрати на утримання цього нерухомого майна та не може скористатися у повній мірі своїм правом на розпорядження належним їй майном.
З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перешкоди у користуванні власністю будинком АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу (в порядку вимог ст. 352, 354 ЦПК України) до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення буде складено 25.05.2021 року.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова