єдиний унікальний номер 754/5790/20
номер провадження 2-ві/824/47/2021
У Х В А Л А

02 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Фінагеєва В.О., розглянувши заяви ОСОБА_1 про відвід судді Поливач Л.Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Київським апеляційним судом розглядаються заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та виправлення описки у зазначеній справі.

20 травня 2021 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшли заяви № 55899 та № 55918 про відвід судді Поливач Л.Д.

Заяви обґрунтовані тим, що суддя намагається приховати наявність у справі відомостей № 1197 щодо стану матеріально-технічної бази комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києвана медичну практику, що свідчить про відсутність стоматологічного відділення у філії № 3. Поливач Л.Д. є також рідною сестрою директора ОСОБА_4 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року у складі суддів Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. заяви ОСОБА_1 про відвід судді Поливач Л.Д. визнано необґрунтованими та передано справу на автоматизований розподіл між суддями для визначення судді, який вирішить питання про відвід.

Після проведення автоматизованого розподілу справи відповідно до ч. 3, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 червня 2021 року справу призначено судді-доповідачу Фінагеєву В.О.

Згідно вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, перелік підстав для відводу чітко визначений законом.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, зазначені в заявах про відвід судді Поливач Л.Д., апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Зазначені в заявах про відвід судді Поливач Л.Д. обставини фактично відносяться до інших обставин, що, на думку позивача, викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто, має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;«суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Водночас, як зазначено в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Апеляційний суд вважає, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У заявах про відвід не наведено фактів прояву суддею поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи необ`єктивність у цій справі та викликала недовіру.

Отже, доводи, якими ОСОБА_1 мотивує свої заяви про відвід судді Поливач Л.Д., не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини. Заявником також не надано доказів того, що суддя Поливач Л.Д. є рідною сестрою директора комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста КиєваОСОБА_4.

Враховуючи зазначені норми закону, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяв ОСОБА_1 про відвід судді.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяв № 55899 та № 55918від 20 травня 2021 року про відвід судді Поливач Л.Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв