КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3539/21
У Х В А Л А

19 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Суханової Є.М. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства соціальної політики України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про стягнення грошових коштів на відшкодування шкоди заподіяної протиправними рішеннями, та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року позов ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про стягнення грошових коштів на відшкодування шкоди заподіяної протиправними рішеннями, та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнутоз Міністерства соціальної політики України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн.

Стягнутоз Міністерства соціальної політики України в дохід Держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач Міністерство соціальної політики України в особі представника Заступника Міністра - Лебедцовим Борисом, 14 листопада 2020 року, подав апеляційну скаргу.

Проте, перевіривши апеляційну скаргу суддя вважає, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 356 ЦПК України, апеляційна скарга подається у письмовій формі та підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга Міністерства соціальної політики України в друге подана в письмовій формі та направлена засобами поштового зв`язку до суду першої інстанції, а тому має бути підписана особою, яка її подає. Однак, в апеляційній скарзі відсутній підпис особи, яка її подає, тобто Заступника Міністра - ОСОБА_2 , на місці підпису міститься відтиск печатки «для документів». Апеляційна скарга містить штрих код та QR> код, проте вони не відображають даних про здійснення підписання документу електронним підписом та ПІБ, а також повноваження особи.

Таким чином, у наданій в письмовій формі апеляційній скарзі відсутній вчинений письмово підпис особи, яка її подала, тобто апеляційна скарга подана з порушенням вимог ч.3 ст. 356 ЦПК України.

Оскільки апеляційна скарга не підписана представником відповідача, то вона відповідно до положень п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Керуючись ст. ст. 60 та п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства соціальної політики України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про стягнення грошових коштів на відшкодування шкоди заподіяної протиправними рішеннями, та моральної шкоди, вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського

апеляційного суду Є.М. Суханова