ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Херсон

Номер справи: 766/17159/18

Номер провадження: 22-ц/819/39/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Радченка С.В.,

Семиженка Г.В.

секретар Плохотніченко А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія», Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державне підприємство «Сетам» Міністерство юстиції України,

треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕТ», ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 липня 2020 року, у складі судді Прохоренко В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія», Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕТ», ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними,

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ДП «Сетам» Міністерства юстиції України, ТОВ «ФЕТ», ОСОБА_2 , про визнання електронних торгів недійсними.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 липня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України (повторна неявка належним чином повідомленого позивача).

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з положень, визначених п.3 ч.1 ст.257, ч.1,3,4 ст.44 ЦПК України, зазначивши, що оскільки, позивач двічі поспіль не з`явилася в судове засідання, а поважність причин неявки до суду не підтверджена жодним документом, їй було роз`яснено наслідки неявки в судове засідання, заяв про розгляд справи у її відсутність на адресу суду не находило, в той час як свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася судом за адресою, зазначеною самою позивачем в позові, свідчить про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

З апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду першої інстанції звернулась ОСОБА_1 .. Скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду через її повторну неявку в судове засідання не відповідають обставинам справи та зроблені без врахування обмежень, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року на час дії карантину, при цьому матеріали справи не містять жодного доказу про її належне повідомлення про день та час розгляду. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У письмових відзивах на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕТ» та адвокат Гонтар П.А., яка діє від імені ОСОБА_2 вказують на безпідставність доводів апеляційної скарги, вважають ухвалу суду законною та обґрунтованою, просять її залишити без змін.

ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», Південне міжрегіональне управління юстиції (м. Одеса) , ДП «Сетам» Міністерства юстиції України, ТОВ «ФЕТ» належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду до судового засідання суду апеляційної інстанції не з`явились.

ОСОБА_1 до судового засідання суду апеляційної інстанції не з`явилась. Згідно довідки про причини повернення/досилання приєднаного до повернутих конвертів з судовими повідомленнями, ОСОБА_1 за місцем обслуговування ( АДРЕСА_1 ) вибула.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката Гонтар П.А. - представника ОСОБА_2 , перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів цивільної справи № 766/17159/18 вбачається, що вона перебуває у провадженні суду з 04 вересня 2018 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 жовтня 2019 року позов було залишено без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 14 січня 2020 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 28 жовтня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись до суду з позовною заявою вказала в ній місце свого проживання а, відповідно, і місце направлення судових повісток про виклик, адресу АДРЕСА_1 . Електронна адреса позивачем не вказана, будь-яких номерів мобільного зв`язку з заявою про отримання судових повісток шляхом направлення текстових повідомлень позивачем також в позові не зазначено.

Постанова Херсонського апеляційного суду від 14 січня 2020 року ОСОБА_1 органами почтового зв`язку не була вручена та повернута суду з відміткою про причини не вручення «адресат вибув» (а.с.20,21 т.2)

Після повернення 31 січня 2020 року цивільної справи до Херсонського міського суду Херсонської області розгляд справи було призначено на 15 квітня 2020 року.

Судова повістка позивачу ОСОБА_1 направлена судом першої інстанції 11 лютого 2020 року на адресу вказану нею, як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 28 жовтня 2019 року. Судова повістка органами почтового зв`язку не була вручена та повернута суду першої інстанції з відміткою про причини не вручення - « адресат вибув» (а.с.9 т.2).

Розгляд справи відкладено судом першої інстанції на 25 травня 2020 року о 10 годині 30 хвилин. Судова повістка позивачу ОСОБА_1 направлена судом першої інстанції на вказану позивачем адресу Кур`єрською службою доставки, однак не вручена позивачці через її відсутність за вказаною адресою (а.с. 38 т.2)

25 травня 2020 року ОСОБА_1 не з`явилась до судового засідання. За заявою представника відповідача, ухвалою суду від 25 травня 2020 року залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Південне міжрегіональне управління юстиції (м. Одеса) та призначено розгляд справи на 15 червня 2020 року об 14-45 годині.

25 травня 2020 року судом першої інстанції було направлено судові повістки ОСОБА_1 . Укрпоштою Експрес та Кур`єрським центром «Адресат» за адресою: АДРЕСА_1 , однак судові повістки не були вручені позивачці через її відсутність за вказаною адресою (а.с. 39, 61-64 т.2).

Як пояснила під час розгляду справи судом апеляційної інстанції адвокат Гонтар П.А., яка діє від імені ОСОБА_2 , за ініціативою третьої особи було встановлено, що позивач ОСОБА_1 є кінцевим бенефіціарним власником (контролер) Обслуговуючого дачного кооперативу «Чономорець» і відповідно до витягу з реєстру юридичних осіб адресою ОСОБА_1 зазначено : АДРЕСА_2 . Судом першої інстанції через Кур`єрський центр «Адресат» було направлено судову повістку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Судова повістка не була вручена позивачці через її відсутність за вказаною адресою (а.с. 40 т.2)

15 червня 2020 року від ОСОБА_1 на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання про відкладення слухання справи на іншу дату в зв`язку з введенням на території України заходів протидії розповсюдження короновірусної хвороби. Вказана заява надійшла на адресу суду поштою кур`єрською доставкою з зазначенням зворотної адреси відправника позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (а.с.68,69).

Розгляд справи судом першої інстанції відкладено на 22 липня 2020 року об 13-55 годині.

Судова повістка позивачу ОСОБА_1 направлена судом першої інстанції 15 червня 2020 року на вказану позивачем адресу через Кур`єрський центр «Адресат», однак не вручена позивачці через її відсутність за вказаною адресою (а.с. 80 т.2)

22 липня 2020 року ОСОБА_1 не з`явилась до судового засідання, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не подала.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 липня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду та роз`яснено, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно.

За змістом вимог частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту третього частини першої статті 257 ЦПК України, законом надано суду право залишити позовну заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи; позивач повторно не з`явився в судове засідання; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту відкриття провадження у справі і до постановлення оскаржуваної ухвали (05 вересня 2018 року 22 липня 2020 року) минуло майже два роки, у жодне з призначених судових засідань позивач не з`явилися, а її представник прийнявши участь в двох перших судових засіданнях із чотирнадцяти, 02 жовтня 2019 року надав суду повідомлення про припинення представництва інтересів ОСОБА_1 .

При цьому, жодну судову повістку про виклик ОСОБА_1 за цей період за зазначеною нею адресою: АДРЕСА_1 , вручено не було у зв`язку із відсутностю адресата за зазначеною адресою.

Як і не було вручене й жодне повідомлення надіслане за зазначеною адресою апеляційним судом. Так, за довідкою про причини повернення/досилання приєднаного до повернутих конвертів з судовими повідомленнями, ОСОБА_1 за місцем обслуговування ( АДРЕСА_1 ) вибула.

Іншої адреси для листування позивач в ході тривалого розгляду справи в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції не зазначала, а також договору про надання правової допомоги з іншим представником з жовтня 2019 року не уклала.

Згідно ч. 1 статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції, правильно застосував положення ЦПК України та практику Європейського Суду з прав людини, за якими позивач повинен в розумні строки цікавитися ходом розгляду своєї справи, і вірно встановивши, що позивач користується своїми процесуальними правами недобросовісно, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі та як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, необґрунтованим є посилання скаржника на карантинні обмеження, встановлені постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року, оскільки ці обмеження не виключали явку учасників справи в судові засідання, а передбачали можливу участь учасників справи в судових засіданнях з використанням власних технічних засобів.

Заява про участь у судовому засіданні з використанням власних технічних засобів від ОСОБА_1 чи від її представників до суду не надходила.

Отже, ОСОБА_1 як позивач у цивільному судочинстві, не цікавившись ходом розгляду своєї позовної заяви, та нехтуючи своїми процесуальними обов`язками, в тому числі про повідомлення суду місця свого проживання, в тому числі в разі його зміни, розпорядилась своїм правом щодо участі в судовому засіданні на свій розсуд, тому відповідно до положень частини 4 статті 12 ЦПК України несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд постановив судову ухвалу з дотриманням норм процесуального права та підстави для його скасування відсутні.

ОСОБА_1 з огляду на положення частини 2 статті 257 ЦПК України має право звернутися до суду повторно, як про це і зазначив суд в ухвалі.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни ухвали суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 січня 2021 року.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: С.В. Радченко

Г.В. Семиженко