ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1054/21 Справа № 180/512/20 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою голови правління акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» - Алєксєєнко Олексія Миколайовича

на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2020 року

у цивільній справі за скаргою акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», стягувач ОСОБА_1 , на дії та рішення приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2020 року АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до суду із вищезазначеною скаргою, посилаючись на те, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Марганецький ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я та стягнуто 60000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

З 23 травня 2020 року згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» було внесено зміни в п.п. «а» пп.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України. Отже, стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 60000,00 грн. є доходом ОСОБА_1 , який починаючи з 23 травня 2020 року є об`єктом оподаткування.

Таким чином, АТ «Марганецький ГЗК» 19 червня 2020 року виплатило ОСОБА_1 всю суму заборгованості згідно рішення суду від 05 травня 2020 року.

27 серпня 2020 року на адресу АТ «Марганецький ГЗК» надійшли оригінали постанов приватного викоанавця: про відкриття виконавчого провадження ВП № 62884176 про стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 60000,00 грн. та основної винагороди приватного виконавця в розмірі 801,61,00 грн. від 25 серпня 2020 року; постанови про стягнення з боржника основної винагороди за виконавчим провадженням № 62884176 у розмірі 801,61 грн. від 25 серпня 2020 року; постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 62884176у розмірі 69,00 грн. від 25 серпня 2020 року.

Скаржник вважає дії приватного виконавця неправомірними, а винесені постанови за виконавчим провадженням незаконними у зв`язку з тим, що АТ «Марганецький ГЗК» 19 червня 2020 року добровільно виконало рішення Марганецького міського суду від 05 травня 2020 року у повному обсязі та перерахувало на користь ОСОБА_1 стягнуту моральну шкоду у розмірі 60000,00 грн. з урахуванням діючого законодавства України, в тому числі Податкового кодексу України. Просив суд визнати незаконними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження № 62884176 про стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 60000,00 грн. та основної винагороди приватного виконавця в розмірі 801,61 грн. від 25 серпня 2020 року; постанови про стягнення з боржника основної винагороди за виконавчим провадженням № 62884176 в розмірі 801,61,00 грн від 25 серпня 2020 року; постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 62884176 у розмірі 69,00 грн. від 25 серпня 2020 року.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат»», стягувач ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є.П.

Не погодившись з такою ухвалою АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та задовольнити його скаргу на дії та рішення приватного виконавця.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що АТ "Марганецький ГЗК" добровільно виконало рішення суду у повному обсязі та перерахувало на користь ОСОБА_1 стягнуту за рішенням суду суму моральної шкоди та сплатило податок, визначений Податковим кодексом України.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року стягнуто з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 60000,00 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб.

10 червня 2020 року АТ «Марганецький ГЗК» звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просило передбачити обов`язок АТ «Марганецький ГЗК» здійснити нарахування, утримання та сплату податку з доходу фізичних осіб та військового збору з стягнутої на користь ОСОБА_2 суми моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків у розмірі 60000,00 грн.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, відмовлено.

25 червня 2020 року голова правління АТ «Марганецький ГЗК» Алєксєєнко О.М. звернувся до суду із заявою про роз`яснення вказаного рішення у частині нарахування, утримання та сплати податків з доходу фізичних осіб та військового збору з стягнутої на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, внаслідок виконання трудових обов`язків у розмірі 60000,00 гривень.

Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року заяву голови правління АТ «Марганецький ГЗК» Алєксєєнко О.М. про роз`яснення судового рішення, повернуто.

Судом встановлено, що 25 серпня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62884176, про стягнення з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 60000,00 грн. за виконавчим листом №180/515/20, виданим 12 серпня 2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, рішення набрало законної сили 07 серпня 2020 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена АТ «МГЗК» приватним виконавцем та отримана ними 27 серпня 2020 року (а.с.78-79).

25 серпня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є.П. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62884176 в розмірі 69,00 гривень за виконавчим провадженням з виконання виконавчого документу - виконавчого листа №180/515/20, виданого 12 серпня 2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області. Постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження була направлена АТ «МГЗК» приватним виконавцем та отримана ними 27 серпня 2020 року (а.с.80-81).

Крім того, 25 серпня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є.П. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 801,61 гривень, при примусовому виконанні виконавчого листа №180/515/20, виданому 12.08.2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області. (а.с.82-83)

Відповідно до платіжного доручення №1042001 від 19 червня 2020 року, АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок ОСОБА_1 було сплачено в рахунок відшкодування моральної шкоди згідно рішення у справі №180/515/20 суму у розмірі 51983,94 грн (а.с.84).

Згідно платіжного доручення №110 від 16 червня 2020 року АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок Казначейства України було сплачено податок з доходів фізичних осіб, утриманий із відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 у розмірі 7399,44 грн (а.с.85).

Крім того, відповідно до платіжного доручення №137 від 16 червня 2020 року АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок Казначейства України було сплачено військовий збір 1,5%, утриманий із відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 у розмірі 616,62 грн.

Частиною 1 ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

За статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім встановлених у частині 2 цієї статті.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13).

Частинами 1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Статтями 1,2,3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За ст. 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом (ст. 36 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 7 ст. 31 Закону).

З огляду на вищенаведені норми чинного законодавства, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні скарги, оскільки права та інтереси боржника не були порушені при відкритті приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є.П. виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №180/512/20, виданого 12 серпня 2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, приватний виконавець діяв згідно діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги щодо змін в Податковому кодексі України від 23 травня 2020 року, відповідно до яких стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 60 000,00 грн. є доходом ОСОБА_1 , який підлягає оподаткуванню, не можутть бути прийняті до уваги, оскільки рішення суду ухвалено 05 травня 2020 року, до вступу в силу змін в Податковий кодекс України.

При цьому, в рішенні суду зазначено, що сума моральної шкоди підлягає до стягнення без утримання податку з доходу фізичних осіб. Рішення набрало законної сили та підлягає виконанню згідно діючого законодавства.

Відповідно до платіжного доручення №1042001 від 19 червня 2020 року, АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок ОСОБА_1 сплачено в рахунок відшкодування моральної шкоди 51 983,94 гривень, тобто у не повному обсязі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені АТ «Марганецький ГЗК» у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу голови правління акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» - Алєксєєнко Олексія Миколайовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида