Справа № 196/2111/13-ц
№ провадження 6/196/14/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Руснак А.І.

секретаря судового засідання: Кузнецової Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Царичанка Дніпропетровської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строків для його пред`явлення та видачу дубліката виконавчого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулося до Царичанського районного суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строків для його пред`явлення та видачу дубліката виконавчого документу, у якій посилається на те, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області у справі №196/2111/13-ц від 26 вересня 2014 року позовні вимоги ПАТ Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №896463/ФЛ від 16 вересня 2008 року задоволено.

Вказали, що згідно договору № GL48N718070-1-3 про відступлення прав вимоги від 17.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №509, право вимоги за кредитним договором №896463/ФЛ від 16 вересня 2008 року, первісний кредитор ПАТ Комерційний банк «Надра» відступив права вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами (угодами), договорами поруки, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, в тому числі за договором поруки №896463/ФЛ-П від 16 вересня 2008 року, укладеного з ОСОБА_2 .

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження та стягувача у виконавчих листах, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах. Внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Постановою Правління Національного банку України від 04.06.2015 року №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра» було прийнято рішення від 05.06.2015 року №113 «Про початок ліквідації ПАТ КБ «Надра». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.04.2016 року № 616 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та повноваження ліквідатора, у зв`язку з чим посилився контроль за супроводом судових справ та виконавчих проваджень.

При перевірці наглядової кредитної справи банку відносно позичальника ОСОБА_1 було виявлено, що банк отримав рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області по справі №196/2111/13-ц від 26.09.2014 року та виконавчі листи. ПАТ КБ «Надра» звертався із заявами до органів Державної виконавчої служби щодо стягнення боргу на виконання вищезазначеного рішення суду. За результатами проведених виконавчих дій винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна. Щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № 52650252 та №52650153 постанови про повернення від 28.04.2017. Щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях №47746386 та №47746490 постанови про повернення від 24.06.2016 року, але самі постанови та виконавчі листи до стягувача не надходили.

Згідно інформації Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників на даний час жодного виконавчого провадження з виконання рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2014 року не відкрито.

Оригінали виконавчих листів в наглядовій кредитній справі ОСОБА_1 , яка передана новому кредитору відсутні.

Тому виконавчий лист фактично не було отримано, а строк його пред`явлення для повторного виконання пропущено. Новий кредитор позбавлений можливості реалізувати свої права.

Вказали, що не маючи належний статус стягувача у виконавчому провадженні, не має можливості реалізувати своє право на справедливе та повне виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного просять:

- у виконавчому листі Царичанського районного суду Дніпропетровської області по справі №196/2111/13-ц від 26.09.2014 року про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 замінити сторону стягувача ПАТ КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», , юридична адреса: 49089, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Автотранспортна, буд.2, офіс 205, п/р № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299;

- поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчих листів по справі №196/2111/13-ц від 26 вересня 2014 року;

- видати виконавчі листи про стягнення солідарно заборгованості згідно рішення суду по справі №196/2111/13-ц від 26 вересня 2014 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із зазначенням нового стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явився, проте в поданій заяві прохають слухати справу у відсутність їх представника, заяву підтримують повністю.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та заінтересованих осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, та вважає останню такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.09.2014 року рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області у справі №196/2111/13-ц позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 1930870 грн. 29 коп. та судовий збір в сумі 3441 грн. за кредитним договором №896463/ФЛ від 16 вересня 2008 року та договором поруки №896463/ФЛ-П від 16 вересня 2008 року.

Згідно з договором № GL48N718070-1-3 про відступлення прав вимоги від 17.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №509, право вимоги за кредитним договором №896463/ФЛ від 16 вересня 2008 року, первісний кредитор ПАТ Комерційний банк «Надра», відступив права вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами (угодами), договорами поруки, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, в тому числі за договором поруки №896463/ФЛ-П від 16 вересня 2008 року, укладеного з ОСОБА_2 .

Таким чином, за договором про відступлення прав вимоги № GL48N718070-1-3 про відступлення прав вимоги від 17.07.2020 року, право вимоги за кредитним договором №896463/ФЛ від 16 вересня 2008 року та договором поруки №896463/ФЛ-П від 16 вересня 2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 55 ЦПК України передбачено процесуальне правонаступництво, а саме визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником.

Оскільки судом встановлено, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» замінило вибулого стягувача та набуло права вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тому суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви в частині заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Щодо вимог заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Правління Національного банку України від 04.06.2015 року №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра» було прийнято рішення від 05.06.2015 року №113 «Про початок ліквідації ПАТ КБ «Надра». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.04.2016 року № 616 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та повноваження ліквідатора, у зв`язку з чим посилився контроль за супроводом судових справ та виконавчих проваджень.

При перевірці наглядової кредитної справи банку відносно позичальника ОСОБА_1 було виявлено, що банк отримав рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області по справі №196/2111/13-ц від 26.09.2014 року та виконавчі листи. ПАТ КБ «Надра» звертався із заявами до органів Державної виконавчої служби щодо стягнення боргу на виконання вищезазначеного рішення суду. За результатами проведених виконавчих дій винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна, а саме: щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях №47746386 та №47746490 постанови про повернення від 24.06.2016 року.

Крім цього, відповідно до постанов про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.04.2017 року по виконавчому провадження ВП №52650252, постановлених заступником начальника Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виконавчі листи №196/2111/13-ц, видані 17.02.2015 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області, після повторного пред`явлення до виконання були повернуті стягувачу ПАТ КБ «Надара» відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», але самі постанови та виконавчі листи до стягувача не надходили.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності Законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Отже, в даному випадку слід виходити з необхідності дотримання трирічного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» 2016 року.

Згідно з інформацією Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників на даний час жодного виконавчого провадження з виконання рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2014 року не відкрито.

Оригінали виконавчих листів в наглядовій кредитній справі ОСОБА_1 , яка передана новому кредитору відсутні.

Отже, виконавчі листи фактично не були отримані, а строк їх пред`явлення для повторного виконання пропущено. Новий кредитор позбавлений можливості реалізувати свої права.

Таким чином, відсутні докази повернення виконавчою службою стягувачу виконавчого документа, що тим самим не спростовує доводи стягувача про те, що виконавчий документ отримано від виконавчої служби не було, що такий втрачено, до того ж втрачено не з вини стягувача. Повернення виконавчого документа стягувачу, не має тлумачитися на користь боржників, так як виконавча служба є органом влади, діючим від імені держави, яка має гарантувати належне виконання судового рішення. Відсутність у державної виконавчої служби доказів отримання адресатом надісланої йому адресної кореспонденції є обставинами, які доводять втрату виконавчого документа не з вини стягувача.

Отже, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вжило всіх належних заходів з метою реалізації свого права правонаступника стягувача по виконавчих листах по цивільній справі № 196/2111/13-ц по боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проте строк пред`явлення виконавчого документа до виконання був пропущений не з вини стягувача.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.431 ЦПК України).

У разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (п.17.4 Перехідних положень ЦПК України 2017 року).

Суду не надано доказів того, що виконавчі документи №196/2111/13-ц, видані 17 лютого 2015 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 1930870 грн. 29 коп. та судовий збір в сумі 3441 грн. за кредитним договором №896463/ФЛ від 16 вересня 2008 року у виконавчому провадженні №52650252 та №52650153 були повернуті стягувачу належним чином та отримано стягувачем. За таких обставин, слід виходити з того, що має місце втрата виконавчого документа, так як іншого не встановлено. Втрата виконавчого документа є підставою для видачі дублікату виконавчого документа. Закон не покладає на стягувача обов`язку контролювати виконання, стягувач лише має звернутися до уповноважених державою на виконання судових рішень органів та осіб в порядку та строки, встановлені законом, а не контролювати хід виконання судового рішення.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) обмежується певними строками, які хоч чітко і не окреслюються законодавцем, але знову ж таки в рамках принципу, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» не є такими, що тривають безкінечно.

В той же час, законодавець дає змогу стягувачу звернутися до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання - відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Діюче законодавство не містить переліку обставин, що підлягають врахуванню судом при вирішенні питання поновлення пропущеного строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку має оцінити доводи, що наведені в обґрунтування заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та зробити висновок щодо поважності чи не поважності причини пропуску строку.

Таким чином, основною підставою поновлення пропущеного строку є наявність поважних причин, пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В даному випадку причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання обумовлені втратою виконавчого документа не з вини стягувача, з огляду на що такі причини пропуску строку є поважними.

Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 року (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 року, п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998 року, п.37).

Суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст.129-1 Конституції України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

За змістом визначеного статтею 18 ЦПК України імперативного припису судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно допуску до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуації, що суперечить принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язались поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі про Греції» (Hornsby v. Greece), рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Глоба проти України» №15729/07 від 5 липня 2012 року вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції серед іншого (inter alia) захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін. Відповідно виконанню судових рішень не можна перешкоджати, відмовляючи у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконує вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Відповідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сукупність наявних у справі доказів свідчить про втрату оригіналу виконавчого листа, а тому враховуючи факт не виконання судового рішення з 2013 року до теперішнього часу, за рішенням яке набрало законної сили, з причин, які не залежали від волі стягувача, видача дублікатів виконавчих листів є виправданим та законним заходом спрямованим на належне виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що є наявні підстави для поновлення строк та видачі дублікатів виконавчих листів, оскільки необґрунтована відмова у видачі дублікатів виконавчих листів призвела б до порушення прав стягувача на виконання рішення суду, оскільки судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання.

Факт втрати виконавчого листа, та відсутність його пред`явлення повторно до органів виконавчої служби є достатньою правовою підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання. Оригінал виконавчого листа втрачено, що унеможливлює виконання рішення суду, порушує принцип обов`язковості судових рішень та є підставою для видачі дубліката виконавчого документа.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» в частині поновлення строків для пред`явлення та видачу дубліката виконавчого документу підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 260, 261, 353, 433, п.17.4 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строків для його пред`явлення та видачу дубліката виконавчого документу задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» за виконавчими листами, виданими на підставі рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області у справі №196/2111/13-ц від 26 вересня 2014 року за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №896463/ФЛ від 16 вересня 2008 року в сумі 1930870 грн. 29 коп. та судовий збір в сумі 3441 грн., на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (, місцезнаходження: 49089, м.Дніпро, вулиця Автотранспортна, будинок 2, офіс 205, п/р № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299).

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» () дублікати виконавчих листів №196/2111/13-ц, виданих Царичанським районним судом Дніпропетровської області від 17.02.2015 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" (04053, м. Київ, вул. Артема, 15, , МФО 380764, коррахунок № НОМЕР_4 в ОПЕРУ НБУ м. Києва) заборгованість за кредитним договором №896463/ФЛ від 16 вересня 2008 року в сумі 1930870 грн. 29 коп. та судовий збір в сумі 3441 грн.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» () пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих документів, виданих Царичанським районним судом Дніпропетровської області 17 лютого 2015 року на виконання рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області у справі №196/2111/13-ц від 26 вересня 2014 року за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором №896463/ФЛ від 16 вересня 2008 року в сумі 1930870 грн. 29 коп. та судовий збір в сумі 3441 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.06.2021 року.

Суддя: А.І. Руснак