Номер провадження 2-з/225/25/2021
Єдиний унікальний номер судової справи225/3278/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2021 р. м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Скиба М.М., розглянувши заяву представника позивача адвоката Саєнко Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову представника позивача адвоката Саєнко Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Торецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,,

в с т а н о в и в :

28.05.2021 р. до Дзержинського міського суду Донецької області надійшла позовна заява представника позивача адвоката Саєнко Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Торецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовом, представником позивача подано заяву про забезпечення позову.

Заява мотивована наступним.

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Торецький міський відділ державної викогнавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Оскаржуваний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у Торецькому міському відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) і по відкритому виконавчому провадженню проводяться виконавчі дії направлені на примусове виконання оскаржуваного виконавчого напису, а саме 06.05.2021 року в межах виконавчого провадження ВП №64892386 заступником начальника Торецького МВ ДВС винесено постанову про розшук майна та накладено арешт на майно боржника - транспортний засіб CHEVROLET (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) .

Відповідно до ч. 1ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 6 ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

В поданій заяві заявник, з урахуванням позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зазначає, що в даному випадку існує необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, оскільки є ризик безпідставного стягнення з позивача коштів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя.

Так, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 24.11.2020 р. №26010, таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, вбачається, що на підставі вказаного виконавчого документу відкрито виконавче провадження №64892386 для здійснення його примусового виконання та в рамках виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову від 06.05.2021 р. про розшук майна боржника, а саме: транспортний засіб CHEVROLET (реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

З наведених у клопотанні про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача.

З урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами, що заявлені позивачем, змісту викладених обставин, наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису, слід вжити заходи забезпечення позову, а саме зупинити стягнення на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 24.11.2020 року № 26010, з метою забезпечення можливості ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Судом не встановлено обставин передбачених п. 1,2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України в зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.149, 150, 152, 153, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача адвоката Саєнко Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову:

- зупинити стягнення за виконавчим написом № 26271, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 24.11.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінпром маркет" заборгованості в загальному розмірі 7875,46 грн., до набрання законної сили рішенням суду по суті спору.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет" , м. Ірпень, вул. Стельмаха Михайла, 9а, офіс 204.

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: М.М.Скиба