Справа №717/438/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Тихоненко І.В.

розглянув в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позивач ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1 ) на його користь 3000 доларів США боргу за договором позики грошей, що згідно офіційного курсу гривні до долара США становить 83155 гривень 20 копійок, 908 гривень судового збору.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що згідно розписки від 13 серпня 2020 року, відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути громадянину ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 3000 доларів США у термін до 01 березня 2021 року.

Зміст розписки не містить відомостей про передачу позивачем грошових коштів та отримання ОСОБА_2 цих грошових коштів. Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту передачі коштів відповідачу. Наявність у наданій позивачем розписці зобов`язань повернути борг у грошовій сумі, не може свідчити про те, що між сторонами було укладено договір позики та те, що позивачем було передано відповідачу грошові кошти, оскільки даний борг міг виникнути на підставі інших правовідносин. Позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження факту передачі відповідачу грошових коштів, які він вимагає повернути. За таких обставин, позивачем не було доведено факт укладення між сторонами договору позики.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Згідно статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Аналіз частини другої статті 1047 ЦК України дозволяє зробити висновок, що розписка не є формою договору, а може лише підтверджувати укладення договору позики. По своїй суті розписка позичальника є тільки замінником письмової форми договору позики, оскільки вона підписується тільки позичальником.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: „за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. .

Суд відхиляє як докази диски із записами надані позивачем з тих підстав, що такі докази всупереч вимозі ч.2 ст. 83 ЦПК України не були подані разом із поданням позовної заяви. Позивач не зазначив джерело отримання записів, а зміст записів на дисках не дозволяє чітко ідентифікувати осіб спілкування яких зафіксоване.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів та підтвердження факту передачі коштів відповідачу, а тому у задоволені позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 15,16, 1046, 1047 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , жителя с. Комарів Дністровського району Чернівецької області, про стягнення боргу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Повне рішення суду складено 31 травня 2021 року.

Суддя: