КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1299/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Бабич Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.,

секретар - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про визнання незаконними рішень,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року,

встановив:

у листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати незаконним рішення загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» 28.02.2020, оформлене п. 4.8 Протоколу №2 від 14.03.2020, про оздоблення будинку системою відеоспостереження за рахунок цільового внеску у розмірі 600 грн.;

- визнати незаконним рішення правління ОСББ «Петрицького 21» 28.02.2020 щодо відмови у наданні запитуваної ним інформації щодо розрахунку робіт на оздоблення будинку системою відеоспостереження та якості роботи цієї системи;

- визнати незаконним рішення загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» 28.02.2020, оформлене п. 4.8. протоколу №2 від 14.03.2020 щодо способу розподілу витрат на оздоблення будинку системою відеоспостереження за рахунок цільового внеску з однієї квартири, а не пропорційно площі квартири співвласників;

- визнати необґрунтованою заборгованість за разовий внесок на систему відеоспостереження в розмірі 600 грн. з квітня по липень 2020 року;

- визнати необґрунтованим його борг перед відповідачем за несплату цільового разового внеску на систему відео спостереження в розмірі 600 грн.

та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року було відмовлено у відкритті провадження по справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та продовжити розгляд позову в порядку цивільного судочинства, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм Конституції України, невідповідність висновків суду обставинам справи

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з вказаними вимогами, позивач зазначав, що він є власником кв. АДРЕСА_1 , обслуговування якого здійснює ОСББ «Петрицького 21», членом якого він не є. Вказував, що він є споживачем послуг з обслуговування, які напряму чи опосередковано надаються йому відповідачем, а тому спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і стосується його житлових прав.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року було відмовлено у відкритті провадження по справі.

Вирішуючи питання про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки він стосується приватного інтересу, як співвласника майна багатоквартирного будинку, а подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Разом з тим, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не можу, оскільки він зроблений із порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції послався також на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 та від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17.

У вказаних постановах Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що спір про припинення державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР суб`єктом владних повноважень запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах. З урахуванням того, що процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору, Велика Палата Верховного Суду, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 1 статті 20 ГПК), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Разом з тим, в даному випадку позивачем ОСОБА_1 не було заявлено позовних вимог з приводу створення чи реєстрації, діяльності або припинення діяльності юридичної особи - ОСББ «Петрицького 21». Також судом було зроблено безпідставний висновок про те, що позивач є членом ОСББ. Поряд з цим, позив в обґрунтування позовних вимог вказував про порушення його прав, як споживача послуг, які надаються йому відповідачем, зокрема щодо нарахування заборгованості зі сплати внесків за відео спостереження, а також щодо відмови у наданні інформації.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що спір, який виник між ОСОБА_1 та ОСББ «Петрицького 21», не стосується питань створення, діяльності та управління юридичною особою, а тому має розглядатись в порядку цивільного, а не господарського судочинства.

Положеннями ч. 1 ст. 379 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про підвідомчість даного спору господарському суду зроблений із порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню із направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 379, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 26 січня 2021 року.

Головуючий

Судді