Справа № 296/2422/18
Провадження по справі 2/276/108/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання: Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, цивільну справу за позовною заявою Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 381272,95 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та судовий збір.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 02 вересня 2017 року о 08:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі лейтенанта поліції, керуючи службовим транспортним засобом Hyundai Sonata, н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , який належить Департаменту патрульної поліції, на автомобільній дорозі Київ-Чоп 94км+430м, скоїв наїзд на металевий колесовідбійник. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 04.09.2017 року та постановою Апеляційного суду Житомирської області від 06.12.2017 року, ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП. Загальна вартість матеріальної шкоди складає 381272,95 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 02.10.2018 року ОСОБА_2 , справу після направлення за підсудністю з Корольовського районного суду м. Житомира прийнято до провадження, визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

22.10.2018 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд позов задовольнити частково, у розмірі його середньомісячного грошового забезпечення.

31.10.2018 року від представника позивача до суду надійшли заперечення на відзив, у яких представника зазначає, що у справі наявні усі правові підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10.12.2018 року ОСОБА_2 , закрито підготовче засідання у справі, призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 10.08.2020 року, справу після повторного автоматизованого розподілу прийнято до провадження судді Збаражського А.М., визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 02.11.2020 року, закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду. Від представника позивача, 31.05.2021 року надійшла заявапро розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач,ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України,про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач пред`явив вимоги до відповідача як до працівника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, посилаючись на те, що відповідач, під час проходження публічної служби, спричинив збитки.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (частина перша статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктами 1 та 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР (далі - Положення), це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

Дія цього Положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду (пункти 1, 2, 8 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Стаття 60 Закону визначає, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування; а частиною четвертою статті 19 КАС установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Таким чином, відповідач у справі, що розглядається, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, завдав шкоду державі в особі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України шляхом пошкодження майна у період здійснення ним повноважень, пов`язаних із виконанням його службових обов`язків.

Такий висновок узгоджується також з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.12.2018 року по справі № 818/1688/16, у постанові від 29.01.2020 року по справі № 686/18159/18, у постанові від 09.12.2020 року по справі № 754/5130/18, у постанові від 25.01.2021 року по справі № 727/7203/18 та інших постановах, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів. Частина 4 статті 263 ЦПК України, передбачає наявність у судів обов`язку враховувати відповідні висновки, викладені у постановах Верховного Суду в частині застосування норм справа до спірних правовідносин, які є подібними.

Отже, у межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 липня 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що поняття «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» (заява N 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Таким чином, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України).

Оскільки після відкриття провадження у вищезазначеній справі встановлено, що вирішення останньої належить до адміністративної юрисдикції, тому провадження у цивільній справі потрібно закрити.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку, що провадження по справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП, слід закрити.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що підлягає до повернення сплачений судовий збір з державного бюджету при пред`явленні позову до суду, оскільки справа закрита на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що не суперечить вимогам пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтею 4 КАС України, статтями 19, 255, 260, 263, 353, 354 ЦПК України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

у х в а л и в :

Провадження в справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП закрити.

Повідомити Департамент патрульної поліції, що розгляд вказаної справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду.

Повернути Департаменту патрульної поліції, , з державного бюджету судовий збір, сплачений 13 березня 2018 року при поданні позову згідно платіжного доручення № 894 від 12 березня 2018 на рахунок отримувача: 0004 в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Київській області № 24, що становить 5719 гривень 09 копійок.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Збаражський