Справа № 357/5357/21
У Х В А Л А

02.06.2021 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А.Ю. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Сквирська районна державна нотаріальна контора про звільнення майна з під арешту,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за № 41872 від 25.06.2004 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно, яке належить ОСОБА_2 .

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Відповідно до п. 4, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, у позовній заяві вказуються відомості необхідні для правильного вирішення спору (ч. 6 ст. 175 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з неможливістю позивачем реалізувати право розпорядження майном, оскільки в реєстрі наявний арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України).

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з пунктом 26 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Вказана норма стосується і Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що у конкретній справі виникає спір щодо накладеного обтяження між позивачем та особою, яка може претендувати на дане майно.

Оскільки Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) не заявляє будь-які права на предмет спору, тому вказана особа може бути неналежним відповідачем у даній справі, а отже позивачу (в межах даного позову) слід визначити належний склад учасників (відповідачів).

Крім цього, за відсутності у ОСОБА_2 інших правонаступників, на нерухоме майно може претендувати відповідний орган місцевого самоврядування.

Отже, для вирішення питання про визначення способу захисту прав позивача, вважаю за необхідне звернути останнього на недоліки позову та надати позивачу строк для їх усунення.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, тому вказану заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Керуючись ст. 84, 175, 177, 183, 185, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа Сквирська районна державна нотаріальна контора про звільнення майна з під арешту - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяА. Ю. Цуранов