КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №361/7504/17 Головуючий у 1 інстанції: Радзівіл А.Г.

Провадження №22-ц/824/7053/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

18 травня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

за участю секретаря Стеблиненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Онищенка Тараса Олеговича представника ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення споруд,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення споруд, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди йому в користуванні належною земельною ділянкою, кадастровий номер :00:007:0445, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом перенесення, за власний рахунок паркану, в глибину земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :00:007:0446, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на 0,20 м в точці 6 (н16), на 0,12 м в точці 5 (н11), які розміщені на межі від точки «Б» до точки «В» відповідно до витягу з Державного земельного кадастру №НВ-017;

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати сплачені при подачі позову, а саме, судовий збір, витрати на залучення спеціаліста ФОП ОСОБА_3 в розмірі 1 300,00 грн, витрати на встановлення та прийомку-передачу межових знаків в розмірі 1 500,00 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 7 040,00 грн, витрати на оплату судової експертизи.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є власником земельної ділянки, кадастровий номер :00:007:0445, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ,а суміжним власником земельної ділянки кадастровий номер :00:007:0446, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 .

З травня 2017 року відповідач почав здійснювати будівельні роботи з порушенням будівельних норм, що підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення №А-1210/1 від 12 жовтня 2017 року, збірним кадастровим планом земельних ділянок, виготовленим ФОП ОСОБА_3 та фотоматеріалами.

Відповідач звів металевий паркан, загородивши частину належної йому земельної ділянки.

Після зведення паркану відповідач також звів споруду (сарай), яка частково знаходиться на належній позивачу земельній ділянці.

Даний сарай також побудований з порушенням норм чинного законодавства, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та протипожежних вимог, п.3.25 ДБН «Планування і забудова міських і сільських поселень».

Встановлений відповідачем паркан зменшив прохід між парканом відповідача та господарчими спорудами позивача, що позначені на плані літерами «КН», у результаті чого він був змушений знести частину входу до власного погребу.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення споруд відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокат Онищенко Т.О. представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що висновок експерта є одним із доказів по справі, але не є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано та не надано належної оцінки тим обставинам, що межі належної апелянту земельної ділянки закріплені в натурі на місцевості межовими знаками у кількості 24 штуки згідно акту приймання-передачі межових знаків на зберігання від 19.06.2017 року, укладеного між ним та ТОВ «Міра Центр», та є не змінними з 1987 року.

Також посилається, що відповідач, фактично керуючись похибкою у 0,2 м, переніс усталену межу між земельними ділянками, чим спричинив йому перешкоди та доставив незручності у користуванні належної йому земельної ділянки.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що судом першої інстанції були досліджені докази, подані як позивачем, так і відповідачем. Апелянтом не надано доказів незаконності, необґрунтованості рішення, не надано нових обставин, що підлягають встановленню, та доказів, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення апеляційного скарги, просили рішення суду залишити без змін.

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник Онищенко Т.О. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися.

Від адвоката Онищенка Т.О. представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши думку відповідача та його представника, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0573 га, кадастровий номер :00:007:0445, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №865780. (а.с. 8 т. 1)

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0715 га, кадастровий номер :00:007:0446, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , є що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 693289. (а.с. 64 т. 1)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.

За положеннями ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодуванням завданих збитків.

За положеннями статті 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Виключно судом вирішуються земельні спори щодо володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (стаття 55 Закону № 858-IV).

Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин (стаття 106 ЗК України).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що зведення відповідачем з травня 2017 року металевого паркану, який загородив частину належної йому земельної ділянки, побудова сараю, який знаходиться частково на його земельній ділянці, створює йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України)

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2018 року призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: 1) Чи співпадають фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_1 кадастровий номер :00:007:0445, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з межами, закріпленими в Державному акті на право власності на земельну ділянку Серії ЯА № 865780? 2) Чи співпадають фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_2 кадастровий номер земельної ділянки : 00:007:0446, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з межами, закріпленими в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД 693289? 3) По території чиєї земельної ділянки проходить паркан, який розділяє земельні ділянки позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 .? Вказати при цьому розміри відхилення від закріплених в державних актах про право власності на земельні ділянки як позивача ОСОБА_1 , так і відповідача ОСОБА_2 меж земельних ділянок. 4) Чи порушує споруда (сарай), що позначена літерою "Н" на збірному кадастровому плані земельних ділянок, виготовленим ФОП ОСОБА_3 державні будівельні норми України? Чи буде споруда (сарай) заважати встановленню паркану чітко по межі між земельними ділянками, якщо так, то запропонувати шляхи вирішення проблеми.

Згідно Висновку експертів за результатами проведення комплексної комісійної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 23 вересня 2019 року за №7911/18-41/10414/18-44 фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , частково не відповідають межам земельної ділянки ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 865780, а саме: північно-західна фактична межа з боку земельної ділянки ОСОБА_2 (від Д до А) - невідповідність меж варіює від 0,03 м до 0,27 м. Фактична площа земельної ділянки ОСОБА_1 - 0,0576 га збільшена на 0,0003 га (3 кв.м.) відносно площі, що знаходиться в Державному акті - 0,0573 га.

Фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , частково не відповідають межам земельної ділянки ОСОБА_2 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №693289, а саме: південно-східна фактична межа боку земельної ділянки ОСОБА_1 (від Б до В) - невідповідність меж варіює від 0,07 м до 0,37 м. Фактична площа земельної ділянки ОСОБА_2 - 0,0735 га збільшена на 0,0020 га (20 кв.м.) відносно площі, що зазначена в Державному акті - 0,0715 га. Основні розбіжності мають місце боку вулиці Амосова Академіка .

При співставленні координат поворотних точок меж земельної ділянки ОСОБА_1 к/н :00:007:0445 та земельної ділянки ОСОБА_2 к/н :00:007:0446, які були визначені при розроблені документації із землеустрою, за якими ці ділянки сформовані та виготовлені держані акти встановлено, що існує накладання між земельними ділянками згідно правовстановлюючих документів. Ширина зони накладання становить 0,09 м - 0,1 м. Паркан, який розділяє земельні ділянки позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 частково розташований в зоні накладання земельних ділянок, частково на земельній ділянці ОСОБА_2 . Від точки н5 до точки н14, як зображено на малюнках 8 та 9 у дослідницькій частині висновку, паркан розташований в зоні накладання земельних ділянок, тому визначити по території чиєї земельної ділянки проходить паркан не вбачається за можливе. Від точки н15 до точки н19, як зображено на малюнках 8 та 10, у дослідницькій частині висновку паркан розташований на території земельної ділянки ОСОБА_2 к/н :00:007:0446. Розміри відхилень встановленого паркану (від точки н15 до точки н19) від межі земельної ділянки ОСОБА_2 к/н :00:007:0446, що закріплена в державному акті вказані на малюнку 10 і варіює від 0,15 м до 0,32 м. Розмір відхилень встановленого паркану від межі земельної ділянки ОСОБА_6 , що закріплена в державному акті вказаний на малюнку 10 і варіює від 0,05 м до 0,27 м.

Фактично існуюча нежитлова будівля сараю під літ. "Н" (під літ. "Ж"), яка розташована на території домоволодіння АДРЕСА_1 , не порушує вимоги нормативно-правових актів (Законодавство та Державні будівельні норми) у галузі будівництва, які чинні на території України. Враховуючи дослідження, які було проведено по першому, другому та третьому питаннях земельно-технічної експертизи встановлено, що фактично існуюча нежитлова будівля сараю під літерою "Н" (під літерою "Ж") по АДРЕСА_1 , не буде встановленню паркану по межі встановленню паркану по межі між земельними ділянками навіть враховуючи зону накладання земельних ділянок із кадастровими номерами: :00:007:0445 та :00:007:0446 одна на одну у відповідності правовстановлюючих документів. Оскільки відстань від стіни нежитлової будівлі сараю під літ. "Н" (під літ. "Ж") до межі земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0445 становить 0,49 - 0,50 м, а відстань до земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0446 становить 0, 59 - 0,60 м.

Судом першої інстанції також було досліджено Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 19 червня 2017 року, виконавчий генеральний план земельної ділянки по АДРЕСА_3 , збірний кадастровий план земельних ділянок, виконаних ФОП ОСОБА_3 у 2017 році, витяг з протоколу №15 засідання погоджувальної комісії по вирішенню спірних питань та інших питань, пов`язаних з розмежуванням земельних ділянок в м. Бровари від 19 червня 2017 року, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформований 29 листопада 2017 року, постанову №А-1210/1 по справі про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2017 року, надані ОСОБА_1 фотокартки та топографічну фотозйомку земельної ділянки в АДРЕСА_1 , Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 21 липня 2017 року, Абрис-кроки земельної ділянки, технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 , довідку КП Броварської міської ради «Броварського бюро технічної інвентаризації» від 18 жовтня 2017 року, технічну документацію, складену в 2005 році, що посвідчують право власності на земельні ділянки, з оформлення державних актів громадянам, а саме, ОСОБА_1 , висновок експертного дослідження від 22 січня 2018 року за № 181-03.

Із поданих сторонами доказів не вбачається створення ОСОБА_2 при зведенні металевого паркану та побудові сараю перешкод у користуванні ОСОБА_1 належною йому земельною ділянкою.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Онищенка Тараса Олеговича представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 травня 2021 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко