Ухвала

26 травня 2021 року

м. Київ

справа 367/4970/13-ц

провадження № 61-13481 вно 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар»;

представник позивача - Коваленко Світлана Олександрівна;

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

представники ОСОБА_1 : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2013 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 10 травня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за яким позичальнику надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 81 638 доларів США зі сплатою 12% річних строком на 240 місяців з 10 травня 2006 року по 10 травня 2026 року.

У той же день для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10 травня 2006 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно - земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:079:0087, заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами в сумі 637 184 грн.

24 листопада 2006 року між позичальником та банком було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору від 10 травня 2006 року, за якою банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом у розмірі 100 тис. доларів США.

26 квітня 2007 року між позичальником та банком було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору від 10 травня 2006 року, за якою суму кредиту збільшено до 210 тис. доларів США з процентною ставкою у розмірі 12,85 % річних.

З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту шляхом укладення додаткової угоди від 27 березня 2009 року № 4 до кредитного договору, за якою сторони домовилися тимчасово, на період з 28 квітня 2009 року до 28 березня 2010 року, зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру фактичного нарахованих процентів. За умовами пункту 2 додаткової угоди № 4 було збільшено розмір кредиту шляхом видачі додаткового траншу за кредитом в розмірі та в наступні строки: 27 березня 2009 року - 12 632 доларів 91 цент США у зв`язку з видачею зазначеного траншу, сума кредиту складає 222 632 доларів 91 цент США.

Позичальник належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконувала, на вимоги банку не реагувала, унаслідок чого станом на 08 квітня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 9 580 520 грн 74 коп., з яких: заборгованість по кредиту у розмірі 183 931 доларів 72 центи США, заборгованість по відсоткам у розмірі 101 914 доларів 23 центи США, пеня за прострочення кредиту та відсотків в сумі 6 250 138 грн 44 коп.

Ураховуючи викладене, ПАТ «Райффайзен банк Аваль», уточнивши позовні вимоги, просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь вказану суму кредитної заборгованості та у рахунок погашення боргу за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:079:0087, шляхом проведення прилюдних торгів; та стягнути з відповідачів на його користь понесені банком судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2014 року у складі судді Линника В. Я. позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 830 382 грн 30 коп. У задоволенні решти позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, унаслідок чого банк набув право вимагати дострокового погашення кредитної заборгованості, розмір якої визначено згідно з умовами договору та вимогами закону, а розмір пені, визначений банком, на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, зменшено до 500 тис. грн, оскільки він значно перевищує розмір збитків.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 830 382 грн 30 коп. та судових витрат скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення. У задоволені позову ПАТ «Райффайзен банк Аваль» відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала, унаслідок чого банк набув право вимагати дострокового погашення кредитної заборгованості. Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову банку суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції не вірно взяв до уваги виписки по рахунках, як підтвердження отримання коштів та розрахунок заборгованості, оскільки вони є неповними, також не є первинними фінансовими документами, які б свідчили та були доказом отримання коштів відповідачем зазначених у розрахунку заборгованості, а у висновку судово-економічної експертизи, призначеної судом апеляційної інстанції, від 29 вересня 2015 року зазначено, що у зв`язку з ненаданням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» всіх документів, в експертизі неможливо визначити, яка фактично сума була отримана відповідачем, скільки коштів було сплачено відповідачем та визначити суму заборгованості. Відтак, підстави для задоволення позову банку відсутні.

Короткий зміст судових рішень суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2020 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (далі - ТОВ «ФК «Авістар») про заміну позивача у справі правонаступником задоволено.

Замінено позивача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»правонаступником - ТОВ «ФК «Авістар» у справі за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен банк Аваль», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання кредитного договору частково недійсним.

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що заявником надано належним чином завірені документи, які підтверджують факт відступлення права вимоги за договором про видачу споживчого кредиту від 10 травня 2006 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , та договором іпотеки від 10 травня 2006 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 .

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2020 року касаційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Авістар», задоволено. Рішення апеляційного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року скасовано, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2014 року залишено в силі.

Судове рішення суду касаційної інстанції мотивовано тим, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, унаслідок чого банк набув право вимагати дострокового погашення кредитної заборгованості, розмір якої визначено згідно з умовами договору та вимогами закону, а розмір пені, визначений банком, на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, зменшено до 500 тис. грн, оскільки він значно перевищує розмір збитків.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст вимог заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду касаційної інстанції із заявою про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2020 року за нововиявленими обставинами (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України), посилаючись на те, що на її адресу надійшла копія заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (далі - ТОВ «ФК «Гефест»), подана до Ірпінського міського суду Київської області як правонаступника стягувача, про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

На обґрунтування заяви ТОВ «ФК «Гефест» зазначило, що 19 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «Гефест» та ТОВ «ФК «Авістар» укладено договір № 20191219 про відступлення прав вимоги за кредитним договором та набуття статусу нового кредитора за кредитним договором від 10 травня 2006 року, укладеним між нею та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Викладені обставини підтверджуються виконавчим листом від 20 серпня 2020 року у справі № 367/4970/13-ц, заявою ТОВ «ФК «Гефест» від 25 серпня 2020 року за № 1421, договором відступлення прав вимоги від 19 грудня 2019 року.

Вважала, що дані обставини є нововиявленими, істотними для справи, що не були встановлені Верховним Судом та не були і не могли бути відомі їй на час розгляду справи.

Надходження заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 листопада 2020 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами у справі № 367/4970/13, витребувано її з Ірпінського міського суду Київської області та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У грудні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Короткий зміст заперечення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

У грудні 2020 року ТОВ «ФК «Авістар» подало заперечення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, зазначивши, що підстав для скасування постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2020 року немає. На дату звернення до суду із заявою про залучення його як правонаступника ТОВ «ФК «Авістар» належало право вимоги до відповідачів.

Спростування тієї обставини, що ТОВ «ФК Авістар» мало на меті пред`явлення виконавчого листа до виконання, є передача його ТОВ «ФК «Гефест» та звернення останнього 25 серпня 2020 року (відразу після передачі виконавчого листа) до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні (докази про що надано ОСОБА_1 ).

Оскільки позивачу - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на момент звернення до суду з позовом, належало право вимоги до відповідачів, як і належало таке право на момент ухвалення рішення суду Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2014 року, яке залишено в силі Верховним Судом, то відступлення позивачем права вимоги третім особам є лише підставою для залучення його правонаступником позивача чи стягувача (або на підставі статті 55 ЦПК України або на підставі статті 442 ЦПК України), а не підставою для скасування постанови Верховного Суду.

Також у грудні 2020 року ТОВ «ФК «Гефест» подало заперечення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та клопотання про залучення його до участі у справі правонаступником ТОВ «ФК «Авістар».

Фактичні обставини справи, встановлені судами

10 травня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за яким позичальнику надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 81 638 доларів США зі сплатою 12% річних строком на 240 місяців з 10 травня 2006 року по 10 травня 2026 року.

У той же день для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10 травня 2006 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно - земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:079:0087, заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами в сумі 637 184 грн.

24 листопада 2006 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору від 10 травня 2006 року, за якою банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом у розмірі 100 тис. доларів США.

26 квітня 2007 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору від 10 травня 2006 року, за якою суму кредиту збільшено до 210 тис. доларів США з процентною ставкою у розмірі 12,85 % річних.

27 березня 2009 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 4 до кредитного договору, за якою сторони домовилися тимчасово, на період з 28 квітня 2009 року до 28 березня 2010 року, зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру фактичного нарахованих процентів. За умовами пункту 2 додаткової угоди № 4 було збільшено розмір кредиту шляхом видачі додаткового траншу за кредитом в розмірі та в наступні строки: 27 березня 2009 року - 12 632 доларів 91 цент США у зв`язку з видачею зазначеного траншу, сума кредиту складає 222 632 доларів 91 цент США.

ОСОБА_1 банком була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитними договором від 31 липня 2009 року, в якій зазначено, що дострокове погашення кредиту у повному обсязі вона має здійснити до 30 серпня 2009 року, яка залишились без виконання (а.с. 58, т. 1). Відомості про отримання вимоги відсутні.

Позичальник належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконувала, на вимоги банку не реагувала, унаслідок чого станом на 08 квітня 2014 року утворилась заборгованість, яка за розрахунком банку, становила 9 580 520 грн 74 коп., з яких: заборгованість по кредиту у розмірі 183 931 доларів 72 центи США, заборгованість по відсоткам у розмірі 101 914 доларів 23 центи США, пеня за прострочення кредиту та відсотків в сумі 6 250 138 грн 44 коп.

У травні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (далі - ТОВ «ФК «Авістар») подало до Верховного Суду заяву про заміну позивача у цій справі на нього як правонаступника.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2020 року ТОВ «ФК «Авістар» залучено у справі правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2020 року касаційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Авістар», задоволено. Рішення апеляційного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року скасовано, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2014 року залишено в силі.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частин першої-другої статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Частиною другою статті 425 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

У пункті 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що за правилами статті 363 ЦПК України 2004 року судові рішення переглядаються у зв`язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив таке судове рішення (стаття 425 ЦПК України).

Перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судових рішень апеляційної чи касаційної інстанції, якими змінено або ухвалено нове рішення, здійснюється судом, який змінив або ухвалив нове рішення.

Відповідно до частин другої та третьої статті 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2020 року касаційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Авістар», задоволено. Рішення апеляційного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року скасовано, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2014 року залишено в силі.

Тобто суд касаційної інстанції власне рішення не ухвалював, а погодився з висновками суду першої інстанції.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана з порушенням вимог процесуального закону, оскільки судом, який ухвалив рішення по суті спору і до компетенції якого належить здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбаченими пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 ЦПК України, є суд першої інстанції, який ухвалив власне рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд від 14 липня 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Із матеріалів касаційного провадження вбачається, що ТОВ «ФК «Гефест» подало до Ірпінського міського суду Київської області заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим у цій справі.

У зв`язку з цим клопотання ТОВ «ФК «Гефест» про залучення його правонаступником у справі задоволенню не підлягає, оскільки заявник вже скористався своїм право на залучення його правонаступником стягувача в порядку статті 442 ЦПК України.

Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про залучення його правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович