Провадження № 2/234/1352/21
21 січня 2021 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
у складі головуючого судді Чернобай А.О.
секретар судового засідання Максимова В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Зерно-15», третя особа - Краматорський міський центр зайнятості, про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
05.11.2020 року позивач звернулася до суду з позовом Приватного підприємства «Зерно-15», третя особа - Краматорський міський центр зайнятості, про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що 11.10.2016 року між нею та ПП «Зерно-15» укладено трудовий договір, згідно з яким позивача прийнято на посаду бухгалтера, згідно наказу по підприємству №11-к від 10.10.2016 р. Цей договір зареєстровано у Чугуївському міськрайонному центрі зайнятості. На ПП «Зерно-15» позивач працювала до 20.12.2017 р. та була звільнена з посади бухгалтера за п.1 ст.36 КЗпП України, згідно наказу №19-к від 20.12.2017 р. Однак, інформації та відповідної звітності АА «Зерно-15» щодо припинення із позивачем трудових відносин ані до органів ДФС, ані Пенсійного фонду України, ані центру зайнятості не подало у встановленому законом порядку. Відповідач фактично припинив свою господарську діяльність. Листом від 05.09.2020р. року на юридичну адресу ПП «Зерно-15» позивачем було направлено вимогу про надання звітності про звільнення до Державної податкової служби, відповідь до теперішнього часу не надходила. Позивач не має можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку і працевлаштуватися на законних підставах або звернутись до міського центру зайнятості за працевлаштуванням. Тому позивач вимушена звертатись з позовом до суду, оскільки рішення суду про припинення дії трудового договору є підставою для зняття такого договору з реєстрації в центрі зайнятості.
Ухвалою від 10.11.2020 вищевказаний позов було прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена, надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Представник відповідача ПП «Зерно-15» до судового засідання не з`явився. Про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відзив на адресу суду не надіслав.
Представник третьої особи Краматорського міського центру зайнятості у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце здійснення засідання, надав заяву про слухання справи в його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначив у відповідній заяві.
Суд вважає можливим розглянути справи за їх відсутності на підставі наявних доказів з винесенням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази,
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 11.10.2016 року між ОСОБА_1 та ПП «Зерно-15» був укладений трудовий договір, згідно з яким позивач була прийнята на посаду бухгалтера, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 . (а.с. 12-13)
Згідно копії трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_1 , 20.12.2017 року вона була звільнена з посади бухгалтера згідно п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін, наказ №19-к від 20.12.2017 р. (а.с. 12-14)
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про перебування підприємства у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відсутні. (а.с. 15-17, 34-35)
Згідно листа Головного управління ДПС у м. Києві ДПС України, наданого на запит ОСОБА_1 , інформація в частині персоніфікованих відомостей про застрахованих осіб знаходиться в реєстрі застрахованих осіб, який відповідно до Закону України від 08.07.2010 № 2464- VI 2про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», формує та веде Пенсійний фонд України. (а.с. 19-20)
Згідно листа заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві від 22.09.2020 року, останній звіт страхувальником ПП «Зерно-15» (ЄРДПОУ 39801100) було подано 19.12.2017 за листопад 2017 року до Чугуївського ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області. (а.с.
05.09.2020 року на юридичну адресу ПП «Зерно-15» позивачем було направлено вимогу про подання до Державної податкової служби звіту про дату звільнення позивача, відповідь до теперішнього часу не надходила.
На теперішній час відмітки про припинення вищезазначеного трудового договору та зняття його з реєстрації у єдиній інформаційно-аналітичній системі немає, що перешкоджає позивачу стати на облік у центрі зайнятості за місцем проживання, оскільки позивач на даний час вважається зайнятою особою.
Відповідно до ст. 24 КЗпП України - трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін.
В силу ст. 24-1 КЗпП України у разі укладання трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України.
Розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, має свої особливості.
Відповідно до п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 року № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони повідомляють центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір.
Із змісту ст. 21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством.
Відповідно до п. 1 ч.1ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є угода сторін.
За ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Відповідно, до п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.93 р., трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов`язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо), зберігаються безпосередньо у працівників.
Зазначені в абзаці першому цього пункту фізичні особи роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості.
Внесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від місця реєстрації трудового договору і засвідчуються його печаткою.
Відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.
Згідно з п. 2 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за N 260 від 08.06.2001 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 р. за N 554/5745 (в редакції на час виникнення правовідносин), укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи.
Відповідно до п. 4 вказаного Порядку відповідальна особа центру зайнятості в день подання фізичною особою трудового договору реєструє його у книзі реєстрації трудових договорів за встановленою формою, що додається. Трудовому договору присвоюється номер, за яким він зареєстрований у книзі, і ставиться дата його реєстрації.
На підставі запису про реєстрацію трудового договору, зробленого в книзі, відповідальна особа центру зайнятості робить на трьох примірниках трудового договору запис (п.5 Порядку).
Згідно з п. 6 Порядку у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір.
Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох днів повинна зняти трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів. На підставі цього запису відповідальна особа центру зайнятості робить на трьох примірниках трудового договору відповідний запис (п. 7 Порядку).
Оскільки судом встановлено, що на час припинення трудового договору, укладеного між сторонами у справі, роботодавець в порушення вимог Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, не сповістив державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір, про дату і підстави його припинення, в результаті чого вказаний трудовий договір не був знятий з реєстрації, що перешкоджає позивачу скористатися правом на отримання допомоги по безробіттю, суд дійшов висновку про те, що право позивача було порушено відповідачем ПП «Зерно-15», в зв`язку з чим трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Зерно-15» необхідно визнати припиненим. А отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, у задоволені позовних вимог в частині зобов`язання Краматорського міського центру зайнятості зняти вказаний трудовий договір з реєстрації необхідно відмовити, оскільки вказана особа не є відповідачем у справі. Разом з тим, рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору є підставою для зняття його з реєстрації у Краматорському міському центрі зайнятості.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн, який був сплачений позивачкою при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги за заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Зерно-15», третя особа - Краматорський міський центр зайнятості, про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Краматорського міського суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя