Справа № 127/6292/21
Провадження № 2/127/1118/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03.06.2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі Горденко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання усунути перешкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання усунути перешкоди.

Позовна заява мотивована тим, що власником земельної ділянки, суміжної із земельною ділянкою позивача, є відповідач ОСОБА_2 . На території земельної ділянки належної відповідачу, розташовано дерево - грецький горіх, яке росте між огорожею відповідача та стіною належного їй будинку.

Позивач зазначає, що зазначене дерево шкодить їй, воно аварійне, дуже велике, крона сягає близько 10 метрів, дерево дуже старе, з нього постійно падають сухі гілляки на територію позивача. Відповідач на зауваження та прохання позивача реагує агресивно. Відповідачу неодноразово робилися зауваження з боку квартального комітету мікрорайону «Сабарів» Вінницької міської ради відносно цього дерева та з інших питань. Відносно даного дерева зауваження квартального комітету не виконані.

Крім того, позивач зазначає, що згідно з актом від 09.08.2019 року, складеним представниками міської ради по результатах перевірки скарги позивача від 15.07.2019 року, це дерево висотою більше 12 метрів, знаходиться на відстані 2-х метрів від огорожі позивача. Дерево дійсно старе, гниле, небезпечно нахилене у бік ділянки та вулиці, становить загрозу людям, електричним лініям на вулиці, огорожам сусідів та їх будовам. Крона дерева виступає на земельну ділянку позивача на 1/3 крони, що є порушенням вимог Земельного Кодексу, будівельних та санітарних норм.

З отриманої відповіді квартального комітету мікрорайону «Сабарів» Вінницької міської ради від 10.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 попереджалась про порушення вимог Земельного Кодексу, будівельних та санітарних норм та її було зобов`язано срізати це дерево з дотриманням мір безпеки, вона зобов`язалась домовитися з вирішенням цього питання із позивачем відносно терміну та обставин видалення цього дерева.

Оскільки відповідач не виконала своє зобов`язання, позивач була змушена звернутись до суду із даним позовом про зобов`язання усунути перешкоди.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року позовну заяву залишено без руху та позивачу визначено строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду від 15.03.2021 року, позивачем 18.03.2021 року подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 19.03.2021 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

05.05.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві, просила суд їх задоволити. Щодо винесення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади та телефонограмою.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Валліанатос та інші проти Греції" від 07.11.2013 року (Заяви N N 29381/09 та 32684/09) передбачено: "Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів. Також, з огляду на те, що Конвенція є "живим" документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя".

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Фернандес Мартінес проти Іспанії" (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: "Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.".

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.04.2015 року, власником земельної ділянки АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (а.с.17).

Як вбачається із копії Свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 від 07.06.1989 року, ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , яка після реєстрації шлюбу обрала прізвище " ОСОБА_5 " (а.с.16, зворотній бік).

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Тобто, земельна ділянка АДРЕСА_1 являється спільнонажитим майном подружжя ОСОБА_5 .

Частиною 2 ст., 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: примусове виконання обов`язку в натурі.

Згідно з п. г ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

У відповідності зі ст. 152 цього ж Кодексу, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки.

15.07.2019 року позивачем ОСОБА_1 направлена скарга до Квартального комітету мікрорайону «Сабарів», відносно дерева, яке знаходиться між огорожею ОСОБА_2 та стіною належного їй будинку (а.с.3).

Відповідно до відповіді квартального комітету мікрорайону «Сабарів» Вінницької міської ради від 10.10.2019 року вбачається, що відповідач попереджалась про порушення вимог Земельного Кодексу, будівельних та санітарних норм та її було зобов`язано зрізати це дерево з дотриманням мір безпеки, вона зобов`язалась домовитися з вирішенням цього питання зі позивачем відносно терміну та обставин видалення цього дерева (а.с.4).

Як вбачається із Акту від 09.08.2019 року, складеного представниками Квартального комітету мікрорайону "Сабарів" по результатах перевірки скарги позивача від 15.07.2019 року, це дерево висотою більше 12 метрів, знаходиться на відстані 2-х метрів від огорожі позивача. Це дерево дійсно старе, гниле, небезпечно нахилене у бік ділянки та вулиці, встановлює загрозу людям, електричним лініям на вулиці, огорожам сусідів та їх будовам. Крона дерева виступає на земельну ділянку позивача на 1/3 крони. Це є порушенням вимог Земельного Кодексу, будівельних та санітарних норм. Попередні зауваження квартального комітету щодо порушень ОСОБА_2 не виконала.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збру, із відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає до стягнення 908 грн. судового збору

Керуючись ст. ст. 91. ч. 1, 103, 105, 109, 152 ч.2 ЗК України, ст. 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 133, 141, 223, 263, 265, 268, 280 - 283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання усунути перешкоди - задоволити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою та домоволодінням в АДРЕСА_2 , протягом 30 днів шляхом спиляння дерева грецького горіха з дотриманням мір безпеки.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 03.06.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: