Провадження № 2/734/480/21 Справа № 734/1101/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 травня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Дідовець М.І.,

за участю: позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в:

до суду із позовом про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що діє від свого імені та як законний представник ОСОБА_5 , у якому просять стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»:

-на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 18 892 грн. 00 коп. моральної шкоди, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 798 грн. 63 коп., три відсотки річних у розмірі 195 грн. 65 коп., інфляційні витрати у розмірі 610 грн. 93 коп., а всього 1 605 грн. 21 коп. та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень 00 коп.;

-на користь ОСОБА_2 18 892 грн. 00 коп. моральної шкоди, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 798 грн. 63 коп., три відсотки річних у розмірі 195 грн. 65 коп., інфляційні витрати у розмірі 610 грн. 93 коп., а всього 1 605 грн. 21 коп. та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень 00 коп.;

-на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 55 272 грн. 00 коп. на поховання та встановлення надгробного пам`ятника, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 1 780 грн. 41 коп., інфляційні витрати у розмірі 1 232 грн. 18 коп., а всього разом 3 446 грн. 06 коп. понесені судові витрати на правничу допомогу 3 000 грн. 00 коп.,

-на користь ОСОБА_4 , що діє як законний представник ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 18 892 грн. 00 коп. моральної шкоди, 170 028 грн. 00 коп. відшкодування утриманцю, а всього в межах встановленого ліміту 168 944 грн. 00 коп.. пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 7 141 грн. 86 коп., три відсотки річних у розмірі 1 749 грн. 61 коп., інфляційні витрати у розмірі 5 463 грн. 34 коп., а всього разом 14 354 грн. 81 коп.

Позовні вимоги позивачі мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 19:30 на автодорозі між с. Крюківщина та с. Тарасівка автомобіль марки «БМВ» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , допустив виїзд за межі проїзної частини на праве ґрунтове узбіччя внаслідок чого не впорався з керуванням г/з та в процесі заносу виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia» реєстраційний номер НОМЕР_2 (згідно свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_3 ) під керуванням ОСОБА_7 . В результаті ДТП загинув пасажир автомобіля БМВ - ОСОБА_8 . Цивільна відповідальність водія автомобіля марки «БМВ» реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована згідно Полісу № АР7193748 ПАТ «HACK «ОРАНТА». 01 вересня 2020 року на адресу Відповідача скеровано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 28 вересня 2020 року на адресу Відповідача скеровано заяву про долучення документів, якою до матеріалів страхової справи долучено товарні чеки, щодо понесених витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника. Загальна сума страхового відшкодування завданого Позивачам становить 260 000 грн., з яких: для батька загиблого ОСОБА_1 - 18 892 грн. моральної шкоди, для матері загиблого ОСОБА_2 -18 892 грн. моральної шкоди, для доньки загиблого ОСОБА_5 - 18 892 грн. моральної шкоди та 170 028 грн. відшкодування в разі втрати годувальника, для ОСОБА_4 - 53 2.72 грн. витрати на поховання та встановлення надгробного пам`ятника. Листом від 29 вересня 2020 року №09-02-20-9316 Відповідачем повідомлено про необхідність долучення документів та про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п.36.2 ст.36 Закону. 19 лютого 2021 року на адресу Відповідача направлено досудову вимогу про виплату страхового відшкодування, якою до матеріалів страхової справи долучено копію обвинувального акту відносно ОСОБА_6 . Листом від 12 березня 2021 року №09-02-221-04/2789 Відповідачем повідомлено про необхідність долучення документів про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п.36.2 ст.36 Закону.

З таким рішенням страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування через зупинення строків розгляду справи і прийняття рішення про виплату страхового відшкодування не Позивачі погоджуються, вважають його безпідставним, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула третя особа - пасажир, цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіль марки «БМВ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в силу вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від вини.

Таким чином, рішення про зупинення Відповідачем строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови/вироку суду є необґрунтованим та таким, що порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_3 вимоги підтримав та просив задовольнити, пославшись на підстави, вказані у позовній заяві та відповіді на відзив.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 , яка діє від свого імені та як законний представник малолітньої ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилася.

Представник відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» у судове засідання не з`явився, подавши відзив на позовну заяву із якого виходить, що Відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить відмовити у їх задоволенню, посилаючись на те, що такі є передчасними. Відносини між Позивачем та винуватцем ДТП виникли з делікту, а вже у подальшому виникли правовідносини страхової компанії та Позивача на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто, в даному випадку ПАТ «ПАСК «ОРАНТА» керується нормами спеціального законодавства, а саме ЗУ «Про страхування, та «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також ІДК України, і Конституції України. У позовній заяві зазначається, що по факту ДТП-страхового випадку порушено кримінальне провадження за сг. 286 КК України. Позивачу достименно невідомо про остаточно прийняте рішення органу дізнання чи досудового слідства, як і невідомо чи справа з обвинувальним актом передавалася до суду, а можливо справа закривалася по ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням. Це також невідомо і Відповідачу. Докази протилежного відсутні. На даний час відсутній вирок суду, або постанова про закриття кримінального провадження отож, до їхнього отримання ПАТ «HACK «ОРАНТА» позбавлена можливості здійснити страхове відшкодування. Перебіг строку, який визначений у ст. 36 спеціального Закону, зупиняється, якщо ДТП розглядається в кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Саме після отримання документу про настання цивільно-правової відповідальності водія ТЗ «БМВ» д. р. н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ПАТ «HACK «ОРАНТА» матиме можливість, здійснити виплати про які йдеться мова у позові в розрізі ст. 27 Закону про обов`язкове страхування. Страховик усвідомлює свій обов`язок щодо компенсації Позивачу заподіяної шкоди, але в порядку визначеному Законом. На підставі вище викладеного, а також того, що з матеріалів справи не вбачається, що ПАТ «HACK «ОРАНТА» хоча б якимось чином порушила чинні на час дії договору норми страхового законодавства, або ж права та законні інтереси Позивача в задоволенні позовних вимог останнього до ПАТ «HACK «ОРАНТА» має бути відмовлено у повному обсязі, оскільки спір між даними суб`єктами на даний час відсутній. Це ж саме стосується і витрат на правничу допомогу, які є в даному разі є безпідставними, завищеними та необґрунтованими по такій категорії справ.

У судовому засіданні наданими сторонами доказами були встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_5 , ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідно до Полісу №АР7193748, який є діючий станом на ІНФОРМАЦІЯ_1, цивільна відповідальність водія транспортного засобу BMW 320 державний номер НОМЕР_1 застрахований у ПАТ НАСК «ОРАНТА»;

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до її свідоцтва про народження Серія НОМЕР_6 її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_4 ;

згідно довідки виконавчого комітету Остерської міської ради №176 від 26.08.2020 року, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті постійно був прописаний в АДРЕСА_1 , та мав склад сім`ї: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 , брат ОСОБА_10 , брат ОСОБА_11 ;

відповідно до довідки виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради №907 від 09.09.2020 року, ОСОБА_4 проживає та зареєстрована в АДРЕСА_2 . Разом з нею без реєстрації проживав її чоловік ОСОБА_8 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

01 вересня 2020 року та 28 вересня 2020 року до ПАТ НАСК «Оранта» звернувся директор ТОВ «ЮК «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що діє як законний представник ОСОБА_5 із заявою про виплату страхового відшкодування у результаті загибелі ОСОБА_8 у дорожньо-транспортний пригоді, яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 19:30 год. між с.Крюківщина та с.Тарасів;

29.09.2020 року ПАТ НАСК «ОРАНТА» стосовно здійснення виплат страхового відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю ОСОБА_8 , повідомила ТОВ «ЮК «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» про недостатність подачі всіх необхідних документів для виплати такого відшкодування та зупинення розгляду даних документів до набрання рішення законної сили у даній справі;

19 лютого 2021 року до ПАТ НАСК «ОРАНТА» звернувся директор ТОВ «ЮК «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що діє як законний представник ОСОБА_5 із досудовою вимогою, у якій просив невідкладно (протягом 3 календарних днів з дня отримання цієї вимоги) провести виплату страхового відшкодування у розмірі 260 000, 00 гривень, а саме: для батька потерпілого ОСОБА_1 - моральна шкода - 18 892, 00 грн., для матері потерпілого - моральна шкода 18 982, 00 грн., для доньки потерпілого ОСОБА_5 - моральна шкода - 18 982, 00 грн., страхове відшкодування у розмірі 170 028, 00 грн., для ОСОБА_4 - втрати на поховання та встановлення надгробного пам`ятника - 53 272, 00 грн.

Заслухавши позивачів, представника позивачів, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 12 та частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 81 ЦПК України).

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.35 п.35.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Відповідно до ст.35 п.35.2 Закону до заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Відповідно до п.36.1 ст.36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Таким чином, оскільки кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за фактом ДТП, в результаті якого ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких помер, ще триває, вину особи у скоєному ДТП не встановлено, перебіг строку здійснення виплати страхового відшкодування до моменту отримання страховиком документу щодо встановлення вини особи призупинився. Відтак, зупинення відповідачем розгляду по суті поданих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , що діє від свого імені та як законний представник ОСОБА_5 заяв про виплату страхового відшкодування не є відмовою у її відшкодуванні.

Отже, звернення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , що діє від свого імені та як законний представник ОСОБА_5 до суду є передчасним, оскільки страхова компанія не відмовляла останнім у виплаті страхового відшкодування, а лише зупинила її до отримання судового рішення по кримінальному провадженні, відповідно до положень п.36.2. ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України,). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» надано роз`яснення, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України.

Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазнали шкоди в результаті ДТП та відповідно закону мають право на її відшкодування з винної особи.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована згідно Полісу № АР7193748 ПАТ «HACK «ОРАНТА». Проте, вина цієї особи повинна бути доведена та встановлена.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Тобто, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Проте, вина цієї особи повинна бути встановлена.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Натомість, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

З огляду на це відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 04 липня 2018 року.

Таким чином, у разі доведення в кримінальному провадженні, або у справі про адміністративне правопорушення, що ДТП сталася з вини водія автомобіля марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ПАТ «НАСК «ОРАНТА», після виплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 страхового відшкодування, набуде право зворотньої вимоги до завдавача шкоди.

Отже, встановлення винної особи у невиконанні правил дорожнього руху, що призвело до ДТП є обов`язковою.

Крім того, згідно матеріалів справи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , що діє від свого імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_5 у строк звернулися до страховика про виплату страхового відшкодування і їм не було відмовлено у здійсненні страхової виплати, а зупинено розгляд питання до моменту отримання документу встановлення винної особи у зазначеному ДТП.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що звернення позивачів до суду є передчасним, оскільки вина особи у скоєному ДТП не встановлена та страхова компанія не відмовляла Позивачам у відшкодуванні страхової виплати, а тому в задоволенні позовних вимог, слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 2 ч.2 ст.141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відтік, оскільки суд у позові відмовив у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивачів у даній справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 368, 273, 354 ЦПК, ст.ст. 625, 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суд

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування, відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02 червня 2021 року.

Відомості щодо сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

Позивач - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

Позивач - ОСОБА_4 ( НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_2 );

Представник позивачів - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10 , адреса АДРЕСА_3);

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Національна страхова компанія «ОРАНТА» (, місце знаходження: 02081, м.Київ, вул. Здолбунівська, 7Д.

Суддя