КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року

м. Київ

справа № 753/23827/18

провадження № 22-ц/824/1334/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року позов задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з матір`ю - ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 грудня 2018 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, а після ІНФОРМАЦІЯ_1 - у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду першої інстанції, 17 грудня 2020 року ОСОБА_1 , будучи особою, яка не брала участі у даній справі, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, врахувавши при визначенні місця проживання дітей та розміру аліментів наявність у платника аліментів інших малолітніх дітей - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також визначити місце проживання малолітніх дітей разом з батьком.

Уважає, що заочне рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування підстав звернення з даною апеляційною скаргою зазначає, що оскаржуваним судовим рішенням порушено права та законні інтереси її та її дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки визначення місця проживання дітей позивача та стягнення аліментів з відповідача призвело до розподілення аліментів на користь ОСОБА_2 без урахування інтересів ОСОБА_1 , оскільки відповідач має перед останньою обов`язки, які не враховано судом при вирішенні справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апелянта, суд доходить висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Частиною І ст. 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 352 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, що поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після вирішення питання про відкриття апеляційного провадження та прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, до розгляду, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які саме.

Так, з матеріалів справи убачається, що у даній справі спір виник з приводу визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на їх утримання.

Таким чином, оскаржуваним рішенням ані в мотивувальній, ані в резолютивній частинах не вирішувалось жодних питань про права та (або) інтереси ОСОБА_1 та (або) її дітей.

Посилання ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, про порушення прав та законних інтересів її та її дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у зв`язку з ухваленням рішення про визначення місця проживання дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання цих дітей, не заслуговують на увагу суду та є необґрунтованими, оскільки вказані обставини не свідчать про порушення будь-яких прав та інтересів особисто ОСОБА_1 та (або) її дітей оскаржуваним рішенням суду.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем в апеляційному порядку оскаржувалось заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року в частині стягнення аліментів. У частині визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 вказане рішення не оскаржував.

В апеляційній скарзі відповідач посилався на ту обставину, що на його утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей двійнят ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Постановою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а заочне рішення в оскаржуваній частині - без змін.

Отже, вказані обставини були досліджені апеляційним судом.

Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2020 року відмовлено ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року з підстав того, що оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції.

При цьому, якщо обставини вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі в справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Таким чином, ураховуючи те, що питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 та (або) її дітей оскаржуваним рішенням не вирішувалось, обставини, на які в апеляційній скарзі посилається остання, не підтвердились, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України апеляційне провадження підлягає закриттю.

ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. рішення у справі «Brulla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 р., п. 33).

Наразі, ОСОБА_1 не позбавлена права на звернення до суду за захистом своїх прав у разі їх порушення в порядку та у спосіб, визначені законом.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 362 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Кравець