справа № 489/4794/20 провадження №2/489/547/21
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа - Миколаївська універсальна товарно-сировинна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

встановив:

У жовтні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просила визнати дійсним договір №560 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що був зареєстрований на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі 24.10.1996 за № 560.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 24.10.1996 між нею та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №560, відповідно до умов якого відповідачі продали, а позивач купила квартиру АДРЕСА_1 . Договір було укладено на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі. Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. На теперішній час позивач має намір розпорядитися власним майном, однак цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.12.2020 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідача, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачами відзиву.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідачі відзив на позовну заяву до суду не подали. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою місця реєстрації останніх та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 24.10.1996 ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , який діяв від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна №560, відповідно до умов якого відповідачі продали, а позивач купила квартиру АДРЕСА_1 . Договір оформлено на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі та 31.10.1996 зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 17485.

З довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16.12.2020 №3026 вбачається, що станом на 28.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_1 за вищевказаною адресою зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №560 від 24.10.1996, виданого Миколаївською універсальною товарно-сировинною біржею та зареєстрованого в КП ММБТІ 31.10.1996 за №17485.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 24.10.1996, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №560 від 24.10.1996, укладений на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 31.10.1996 за реєстровим №17485, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який діяв від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , продали, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

третя особа - Миколаївська універсальна товарно-сировинна біржа, місцезнаходження: м. Миколаїв, пр. Центральний, 259.

Повний текст судового рішення складено 25.01.2021.

Суддя І.В.Коваленко