Справа № 639/3543/21
Провадження № 2-з/639/68/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

31 травня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Рубіжного С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №639/3543/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики та договору іпотеки недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2021 року в провадження Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики та договору іпотеки недійсними.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій вона просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що вищевказана спірна квартира є предметом договору іпотеки. На даний час ОСОБА_2 повідомив заявнику, що квартира АДРЕСА_2 , їй не належить, проте в спірній квартир вона та її сім`я проживають й досі, а також повідомлено, що її родину буде виселено, а квартиру продано.

Суд, дослідивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали, що додані до позовної заяви, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено у п. п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч. 3ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частина 1ст.153 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як вбачається договір іпотеки від 13 серпня 2019 року укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , предметом договору є квартира АДРЕСА_2 , строком на 1 рік.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 31.05.2021 року вбачається , що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , на підставі рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер :58007975 від 06.05.2021, ОСОБА_3 , Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Позовні вимоги немайнового характеру не підлягають забезпеченню шляхом накладання арешту на майно. Бо в разі задоволення позову рішення суду не підлягатимуть примусовому виконанню.

Саме такого висновку дійшов КЦС ВС у постанові від 24 лютого 2021 року по справі № 755/5333/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що "умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача".

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами немайнового характеру, а саме визнання договорів позики грошей та іпотеки недійсними, вказавши, що не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в подальшому.

Проте, суд враховуючи викладене, приходить до висновку, що в разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому не має підстав вважати, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду. Адже, такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі.

Керуючись ст.149,150, 152, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №639/3543/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики та договору іпотеки недійсними відмовити

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 31.05.2021.

Суддя С.О. Рубіжний