Справа №705/1858/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого - судді Білик О.В.

за участю секретаря судового засідання Щербакової Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань цивільну справу, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Уманської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що 15 липня 1992 року Уманською державною нотаріальною конторою Черкаської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого він став власником квартири АДРЕСА_1 . Станом на час видачі свідоцтва заявник мав паспорт радянського зразка, в якому було зазначено його прізвище як « ОСОБА_1 », тому і свідоцтво було видано на прізвище « ОСОБА_1 ». Заявник вказує, що 04.12.1997 він замінив паспорт зразка колишнього СРСР 1974 року на паспорт громадянина України, який виданий на прізвище « ОСОБА_1 ». Також даний факт підтверджується і записами в Будинковій книзі про прописку громадян, в якій у відомостях по прописці прізвище заявника записано як « ОСОБА_1 », а також зазначений паспорт старого зразка. А вже після зміни заявником паспорта надалі запис було змінено за новими даними, а саме зазначено нове прізвище « ОСОБА_1 ». Заявник зазначає, що він 23.03.2021 звернувся до Уманської міської нотаріальної контори із заявою про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено та роз`яснено звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 1-5559 від 15.07.1992, що видане старшим державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори на прізвище « ОСОБА_1 ».

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У заяві також вказано, що заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу він підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Уманської міської ради в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду було надано заяву в якій вказано, що міська рада заяву ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти її задоволення та просить справу слухати у відсутність їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 24.03.2016 Уманським РВ УДМС України в Черкаській області, на ім`я ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Картка платника податків видана громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.06.1970 ОСОБА_1 (вказано рос.мовою) народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що зареєстроване у реєстрі за № 1-5559 (спадкова справа № 460 за 1991 рік), видане 15 липня 1992 року старшим державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Копиловим В.І. на ім`я ОСОБА_1 .

У будинковій книзі для прописки громадян, що проживають у будинку АДРЕСА_1 прізвище заявника записано, як « ОСОБА_1 » та, як « ОСОБА_1 ».

Уманським РВ УДМС України в Черкаській області 18.03.2021 видано довідку № 7113-267/7113.1-21, в якій вказано, гр.. ОСОБА_1 було замінено паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, в якому прізвище заявника значилося як « ОСОБА_1 » (російською мовою) та видано паспорт громадянина України, де прізвище записано « ОСОБА_1 ».

Уманська міська державна нотаріальна контора 26.03.2021 ОСОБА_1 видала листа, в якому вказувалося, що внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заповітом немає можливості, тому рекомендовано заявнику звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами п.6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що заявник надав достатньо доказів, які підтверджують факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що зареєстроване за № 1-5559 від 15.07.1992.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

На підставі викладеного, керуючись п.6 ч. 1 ст. 315, ст. 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Уманської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що зареєстроване в реєстрі за № 1-5559 та видане 15 липня 1992 року старшим державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Копиловим В.І. на ім`я « ОСОБА_1 » - належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Білик