РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінській Т.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Олійник О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Кристалбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та об`єднаною позовною заявою ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Кристалбанк», ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме трикімнатну комунальну квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 , за іпотечним договором від 01.11.2017 року шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій з метою часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором №696 від 01.11.2007 р. в розмірі 3 133 346,43 грн. і складається із суми боргу за кредитом 100 830,00 доларів США та відсотками у розмірі 25 697,27 доларів США, всього 126 527,27 доларів США. Крім того, до загальної суми боргу нараховані несплачена комісія за обслуговування кредиту у розмірі 6 610,50 грн. та штраф за несвоєчасне повернення кредиту або сплату відсотків у сумі 63 575,12 грн.

В обґрунтування зазначає, що 01.11.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 696, за умовами якого позивачу надано кредит у розмірі 110 000,00 доларів США на споживчі потреби, зі сплатою процентів у розмірі 16% річних строком до 01.11.2017 року. Для забезпечення основного зобов`язання між сторонами також 01.11.2007 року було укладено Іпотечний договір, предметом іпотеки якого є трикімнатна комунальна квартира АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 04.07.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та АТ «Кристалбанк» укладений Договір про відступлення прав вимоги № 24436, за яким АТ «Кристалбанк» набуло всіх прав кредитора по кредитних договорах, в тому числі за Кредитним договором №696 від 01.11.2007 року та Іпотечним договором від 01.11.2007 року. Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 30.05.2011 року у справі № 2-405/11/09 позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 696 від 01.11.2007 року в розмірі 1 082 150,73 грн. На даний час вказане рішення суду не виконано, а заборгованість за Кредитним договором не погашена, у зв`язку з чим відкрито виконавче провадження № 33324029. Вказаним рішенням суду з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором в доларах США у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного Банку України станом на 22.02.2010 р. Станом на 25.09.2019 р. офіційний курс долара США до гривні становить 24,209491 грн. за один долар США. Таким чином, відповідно до рішення суду від 30.05.2011 р., станом на 25.09.2019 р. заборгованість ОСОБА_2 становить 3 133 346,43 грн., з яких: 2 441 042,98 грн. заборгованість за кредитом; 622 117,83 грн. заборгованість за відсотками; 6 610,50 грн. несплачена комісія за обслуговування кредиту; 63 575,12 грн. штраф за несвоєчасне повернення кредиту або сплату відсотків.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 року цивільну справу №953/19143/19 (н/п 2/953/3108/19) за позовом АТ «Кристалбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки передано для об`єднання в одне провадження зі справою №953/19932/19 за позовом ОСОБА_3 до АТ «Кристалбанк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки, яка перебувала в провадженні судді Київського районного суду м. Харкова Золотарьової Л.І.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.05.2020 року (головуючий суддя Шаренко С.Л.) цивільну справу №953/19143/19 за позовом АТ «Кристалбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки об`єднано в одне провадження зі справою №953/19932/19 за позовом ОСОБА_3 до АТ «Кристалбанк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки та передано для розгляду судді Лях М.Ю. з єдиним унікальним номером справи №953/19143/19 (н/п 2/953/653/20). ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів АТ «Кристалбанк» та ОСОБА_2 , в якому просив визнати недійсним іпотечний договір, укладений між ВАТ «ВіЕйБіБанк» та ОСОБА_2 , реєстровий № НОМЕР_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 1982 року по 2013 рік він з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. В 2006-2007 роках ОСОБА_2 придбала за договорами купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 , яка є їх спільною сумісною власністю. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2013 року в порядку поділа майна подружжя, право власності на вказану квартиру визнано за ним. У вересні 2019 року позивач отримав лист АТ «КРИСТАЛБАНК» про те, що у 2007 році спірна квартира була передана його дружиною в іпотеку, у зв`язку з чим банк запропонував йому погасити заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором у розмірі 287 939,56 доларів США та 42 271,81 грн. Однак, як зазначає ОСОБА_3 , враховуючи, що на момент укладення договору іпотеки спірної квартири він не давав своєї згоди на передачу цього майна в іпотеку, крім того у ОСОБА_2 були відсутні повноваження на вчинення таких дій від імені позивача, тому іпотечний договір є недійсним.

Представником відповідача АТ «Кристалбанк» було подано відзив на позовну заяву ОСОБА_3 , в якій він просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на наступне. Позивач ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому з відповідачкою ОСОБА_2 з 20.02.1982 року, шлюб було розірвано 24.07.2005 року за рішенням Київського районного суду м. Харкова. Кредитний та Іпотечний договори між банком та ОСОБА_2 були укладені 01.11.2007 року, тобто під час укладення договорів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі, у зв`язку з чим, згода позивача ОСОБА_3 при укладенні оспорюваного Іпотечного договору не була потрібна. Крім того, як зазначає представник відповідача, при укладенні Іпотечного договору, ОСОБА_2 надала заяви в яких зазначила, що не перебуває у шлюбних відносинах та засвідчила що спірна квартира належить їй на праві приватної власності. Крім того, представник відповідача просив застосувати позовну давність, у зв`язку з тим, що позивач, якому на сьогоднішній день належить спірна квартира, зареєстрував право власності на неї 26.08.2016 р., в той час як звернувся до суду позовом про визнання недійсним іпотечного договору 09.10.2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.06.2020 року (головуючий - суддя Лях М.Ю.) об`єднану цивільну справу №953/19143/19 за позовною заявою АТ «Кристалбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та об`єднаною позовною заявою ОСОБА_3 до АТ «Кристалбанк», ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «Вердикт Фінанс» прийнято до провадження судді Лях М.Ю.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.09.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача по первинному позову, представник відповідача по об`єднаному позову АТ «Кристалбанк» - Мизиненко І.О. просив задовольнити позовні вимоги АТ «Кристалбанк» на підставі доводів викладених в їх позовній заяві, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі на підставі доводів викладених у відзиві.

В судовому засіданні представник відповідача по первинному позову, представник позивача по об`єднаному позову ОСОБА_3 ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні позовної заяви АТ «Кристалбанк» та задовольнити позовну заяву ОСОБА_3 .

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. ОСОБА_2 через електронну пошту суду надала заяву про відкладення судового засідання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Щодо заяви ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

В силу положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Крім того, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України).

Суд, заслухавши думки присутніх осіб, перевіривши доводи, викладені представником позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також доводи та заперечення викладені представником відповідача у зустрічній позовній заяві, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено, що 01.11.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 696, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 110 000,00 доларів США (що складає еквівалент 555 500,00 грн. за курсом НБУ на момент укладення договору) строком до 01.11.2017 року.

Для забезпечення кредитного договору між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 01.11.2007 року було укладено Іпотечний договір, за яким ОСОБА_2 передала банку трикімнатну комунальну квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно п.2.2. Іпотечного договору, трикімнатна комунальна квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності таким чином:

41/100 частина - на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 01.02.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловою О.М. за реєстровим номером 172;

59/100 частина - на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 28.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Орловою О.М. за реєстровим номером 3272.

Відповідно до п.2.3.3. Іпотечного договору, сторони узгодили оцінну вартість предмета іпотеки (трикімнатна комунальна квартира АДРЕСА_1 ) у розмірі 671 650,00 грн.

Відповідно до п. 2.7.1. Іпотечного договору, ОСОБА_2 (іпотекодавець) не має права без письмової згоди попередньої письмової згоди банку (іпотеко держателя), крім іншого, будь-яким чином відчужувати предмет іпотеки.

Згідно п. 4.1.5. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобов`язання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2011 року позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочено - ПАТ ВіЕйБі Банк) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 696 від 01.11.2007 р. задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 696 від 01.11.2007 р. в розмірі 1 082 150,73 грн.

На даний час вказане рішення суду не виконано, заборгованість за Кредитним договором не погашена, у зв`язку з чим 09.07.2012 року відкрито виконавче провадження № 33324029 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року у розмірі 1 082 150,73 грн.

04.07.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та АТ «Кристалбанк» укладений Договір про відступлення прав вимоги № 24436, за яким АТ «Кристалбанк» набуло всіх прав кредитора по кредитних договорах, в тому числі за Кредитним договором №696 від 01.11.2007 року та Іпотечним договором від 01.11.2007 року.

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 , на сьогоднішній день зареєстрована за ОСОБА_3 , який перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 20.02.1982 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 07.09.2012 року.

Згідно з частиною першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом статей 572, 575 ЦК України, іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Разом з тим, як вбачається з позовної заяви, позивач АТ «Кристалбанк» просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення електронних торгів з метою часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «Кристалбанк» за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року, при цьому розмір заборгованості вказує 3 133 346,43 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 100 830,00 доларів США та заборгованості за відсотками - 25 697,27 доларів США, що разом складає 126 527,27 доларів США, що станом на 25.09.2019 р. за офіційним курсом НБУ (24,209491 грн. за один долар США), крім того до загальної суми боргу нараховані несплачена сума комісії 6 610,50 грн. та штраф за несвоєчасне повернення кредиту або сплату відсотків 63 572,12 грн.

При цьому, визначаючи розмір заборгованості відповідача ОСОБА_8 перед позивачем АТ «Кристалбанк» за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року позивач посилається на наявність заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2011 року у справі № 2-405/11/09, яке набрало законної сили.

Відповідно до вищезазначеного судового рішення з ОСОБА_8 позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочено - ПАТ ВіЕйБі Банк) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 696 від 01.11.2007 р. задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 696 від 01.11.2007 р. в розмірі 1 082 150,73 грн.

Звертаючись до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач обґрунтовує наявність станом на теперішній час заборгованості у відповідача перед банком у розмірі 3 133 346,43 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 100 830,00 доларів США та заборгованості за відсотками - 25 697,27 доларів США, що разом складає 126 527,27 доларів США, що станом на 25.09.2019 р. за офіційним курсом НБУ (24,209491 грн. за один долар США), крім того до загальної суми боргу нараховані несплачена сума комісії 6 610,50 грн. та штраф за несвоєчасне повернення кредиту або сплату відсотків 63 572,12 грн., посилаючись на вищезазначене заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2011 року у справі № 2-405/11/09, яке має преюдиціальне значення для вирішення цієї справи в частині визначення розміру заборгованості в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно якого з ОСОБА_8 стягнуто заборгованість за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року у розмірі 1 082 150,73 грн. (яка складається з заборгованості за кредитом - 100 830,00 доларів США та заборгованості за відсотками - 25 697,27 доларів США, що разом складає 126 527,27 доларів США що станом на 22.02.2010 р. за офіційним курсом НБУ (7,998 грн. за один долар США) становить 1 011 965,11 грн., крім того до загальної суми боргу нараховані несплачена сума комісії 6 610,50 грн. та штраф за несвоєчасне повернення кредиту або сплату відсотків 63 572,12 грн.).

Досліджуючи зміст вищезазначеного судового рішення, а також зіставляючи та перевіряючи наведені у позовній заяви доводи АТ «Кристалбанку» суд звертає увагу, що резолютивна частина вказаного заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2011 року у справі № 2-405/11/09 містить посилання про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_8 за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року у розмірі 1 082 150,73 грн., тобто лише у національній валюті України - гривні, без вказівки на еквівалент іноземної валюти долар США. Разом з тим, суд вважає безпідставним та необґрунтованим здійснений розрахунок суми заборгованості позивачем лише з урахуванням зміни курсу валют після ухвалення судового рішення, яким вже вирішено питання про стягнення суми заборговані за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року у розмірі 1 082 150,73 грн., вказані обставини вже були предметом судового розгляду та враховувалися під час ухвалення судового рішення, яке набрало законної чинності. Фактичне невиконання заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2011 року у справі № 2-405/11/09 про стягнення визначеної у сумі 1 082 150,73 грн. заборгованості з відповідача ОСОБА_8 та зміна курсу валют в Україні за період часу з моменту ухвалення судового рішення та звернення АТ «Кристалбанк» до суду з позовною заявою не передбачає вказаного способу обчислення розрахунку заборгованості, у зв`язку з чим суд вважає наведений АТ «Кристалбанк» розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_8 за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року у розмірі 3 133 346,43 грн. необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Окрім цього, вирішуючи питання про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну комунальну квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 , за іпотечним договором від 01.11.2017 року шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій з метою часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №696 від 01.11.2007 р. суд приходить до висновку, що відсутність в матеріалах цивільної справи належних письмових доказів в обґрунтування оціночної вартості вищезазначеного предмета іпотеки станом на час розгляду справ позбавляє суд процесуальної можливості розглянути заявлену позовну вимогу. Вказане обумовлене неможливістю з`ясувати вартісний показник предмету іпотеки, який має бути співмірним з розміром існуючої заборгованості у відповідача перед банком, оскільки одночасне не доведення позивачем розміру заборгованості у сумі 3 133 346,43 грн., відсутність в матеріалах справи належних відомостей про вартість предмету іпотеки не дозволяє вирішити питання про звернення стягнення на вищезазначений предмет іпотеки в рахунок відшкодування заборговані за кредитним договором №696 від 01.11.2007 року у розмірі 1 082 150,73 грн., який визначений заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2011 року у справі № 2-405/11/09, через неможливість визначення дотримання балансу інтересів сторін, відповідності оціненої вартості предмету іпотеки, з урахуванням розміру існуючої заборгованості відповідача.

За вказаних обставин, відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог АТ «Кристалбанку» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку у задоволенні позовної заяви слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

Вирішуючи питання про визнання недійсним договору іпотеки від 01.11.2007 р., укладеного між ОСОБА_2 та ВАТ «ВіЕйБіБанк», суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту інформаційної довідки від 16.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_3 , який перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 20.02.1982 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 07.09.2012 року.

Рішенням Харківський районний суд Харківської області від 18.03.2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.10.2013 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна та встановлення права користування цим майном задоволено. Шлюб, зареєстрований 20 лютого 1982 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. При поділі майна, набутого в період шлюбу за спільні сімейні кошти, за ОСОБА_3 , крім іншого, визнано право власності на трикімнатна комунальна квартира АДРЕСА_1 .

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.07.2005 року шлюб між ОСОБА_2 до ОСОБА_3 було розірвано, на підставі вказаного судового рішення ОСОБА_2 оформила розірвання шлюбу в органах РАЦС, а саме їй видано свідоцтво про розірвання шлюбу та проставлено відповідний штамп у паспорті на її ім`я. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2010 року, постановленої за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 , зазначене рішення районного суду скасовано, провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу закрито. Свідоцтво по розірвання шлюбу від 18 січня 2006 року та актовий запис №26, видане відділом РАЦС у Київському РУЮ м. Харкова анульовано.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що під час укладення Договору іпотеки 01.11.2007 р. між ВАТ «ВіЕйБіБанк» та ОСОБА_2 , остання подала відомості, що на момент придбання спірної квартири та на момент укладення іпотечного договору про те, що вона не перебуває у зареєстрованому шлюбі або фактичних шлюбних відносинах, на підтвердження чого ОСОБА_2 надала свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , видане відділом РАЦС Київського районного управління юстиції міста Харкова 18.01.2006 року (актовий запис №26 від 18.01.2006 р.); заяву від 01.11.2007 року на ім`я приватного нотаріуса ХМНО Дахно О.А., заяву від 01.11.2007 року на ім`я директора Харківської філії ВАТ «ВіЕйБіБанк», копію свого паспорту серії НОМЕР_4 , з відміткою про розірвання шлюбу 18.01.2006 р.

Наведене свідчить про те, що на час укладення Договору іпотеки 01.11.2007 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі, крім того, банк не знав і не міг знати про те, що спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також те, що ОСОБА_3 не надав ОСОБА_2 згоди на укладення цього договору.

Разом з тим, приймаючи до уваги той факт, що через п`ять років після ухвалення Київським районним судом м. Харкова від 24.06.2005 року, ОСОБА_3 оскаржив це рішення в апеляційному порядку і ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23.07.2010 року апеляційне провадження закрито у зв`язку з відмовою ОСОБА_2 від позову про розірвання шлюбу, а рішення скасовано, не може бути підставою для визнання спірного договору іпотеки недійсним, оскільки під час укладення іпотечного договору сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджувалось документами, які ОСОБА_2 надала банку для укладення вказаного договору. За вказаних обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до АТ «Кристалбанк», ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «Вердикт Фінанс» про визнання недійсним договору іпотеки, у зв`язку з чим у задоволення позовної заяви слід відмовити не обґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

За таких обставин, з огляду на вищенаведене, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Кристалбанк» та позовних вимог ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 625, 1046, 1047, 1049, 1050, ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 13, 15, 23, 76, 81, 141, 258, 259, 263 265, 280, 282, 284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Кристалбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Кристалбанк», ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» - відмовити.

В судовому засідання проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, повний текст виготовлено протягом десяти днів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач по первинному позову, відповідач по об`єднаному позову:

Акціонерне товариство «Кристалбанк» , адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 2, адреса для листування: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 4/1

Відповідач по первинному позову, позивач по об`єднаному позову:

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2

Відповідач по первинному позову, відповідач по об`єднаному позову: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», , адреса: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 15/15

Суддя -