ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 687/1057/2020Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/817/520/21 Доповідач - Міщій О.Я.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Костів О. З., Шевчук Г. М.,

секретар с/з - Іванюта О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 687/1057/2020 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Денисова Тамара Степанівна, на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 24.02.2021 року, ухвалене в м. Борщові суддею Борщівського районного суду Зушман Г.І., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Денисова Т.С. звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 08.01.2009 року позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 02.09.2010 року. Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.01.2020 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області видано судовий наказ у справі № 687/1405/19 про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.12.2019 року та до повноліття дитини. Представник зазначила, що позивач офіційно не працевлаштований, тому щомісячна сума аліментів, яка підлягає до сплати становить 1843,25 гривень та вираховується державним виконавцем, виходячи із середньомісячної статистичної заробітної плати по Борщівському району.

Представник ОСОБА_4 вказала, що позивач працює по найму в жителів села Збручанське та інших сіл, оплата праці відрядна, мінлива, нерегулярна, в більшості продуктами. Крім того, 03.04.2012 року ОСОБА_4 уклав шлюб із ОСОБА_5 , за час перебування в якому, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у них народилася дочка ОСОБА_6 . Також, разом з позивачем проживає непрацездатна мати ОСОБА_7 , 1960 року народження, неповнолітня падчерка ОСОБА_8 , 2007 року народження, та на утриманні перебуває дев`ятнадцятирічна падчерка ОСОБА_9 , студентка 3-го курсу Тернопільського педінституту, при цьому батько дівчат від сплати аліментів та добровільної допомоги ухиляється.

Представник позивача зазначила, що ОСОБА_4 не відмовляється від утримання сина ОСОБА_10 , однак сума аліментів, яка нараховується державним виконавцем за судовим наказом, є непосильною для нього та його сім`ї, оскільки таких коштів він не має і не може мати через відсутність постійного місця роботи та через витрати, які несе сім`я.

Враховуючи наведені обставини, представник вказала, що сімейний стан позивача змінився, матеріальний становище погіршилося, тому просила зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу, з 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_10 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Борщівського районного суду від 24.02.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено. Судові витрати по справі покладено на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Денисова Т.С. просить скасувати рішення суду, постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Представник позивача зазначила, що суд при ухваленні рішення не урахував зміни матеріального та сімейного стану ОСОБА_1 , тому незаконно відмовив у задоволенні позову.

Представник вказала, що сума аліментів розраховується державним виконавцем, виходячи із середньомісячної статистичної заробітної плати по Борщівському району та становить з жовтня 2020 року 2299,75 гривень. Ця сума є непосильним тягарем для позивача та його сім`ї, оскільки ОСОБА_1 таких коштів не має і не може мати через відсутність постійного місця роботи. При цьому наявні у Центрі зайнятості вакансії з працевлаштування є невигідними для позивача унаслідок віддаленості від місця проживання та значними витратами на проїзд.

Також судом не було взято до уваги надані позивачем докази щодо неналежного матеріального забезпечення його сім`ї, проживання непрацездатної матері ОСОБА_7 , дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітньої падчерки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дев`ятнадцятирічної падчерки ОСОБА_9 , студентки 3-го курсу Тернопільського педінституту, які перебувають на його утриманні. При цьому батько дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ухиляється від надання їм матеріальної допомоги та не сплачує аліменти.

Відповідачка ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не подала.

Адвокат Денисова Т.С. подала апеляційному суду заяву про розгляд справи без участі позивача, який належно повідомлений про час та місце судового засідання. Відповідачка також повідомлялась про час та місце розгляду справи апеляційним судом. У зв`язку з цим, колегія суддів ухвалила розглянути апеляційну скаргу без участі сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що раніше визначений судовим наказом розмір аліментів відповідає вимогам закону та інтересам дитини, позивачем не наведено обставин, передбачених статтею 192 СК України, які б давали підстави для зменшення розміру аліментів.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону, ґрунтується на матеріалах справи.

Судом установлено, що сторони з 08.01.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 02.09.2010 року у цивільній справі №2-623/10 (а.с.6).

Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

22 січня 2020 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області видано судовий наказ у цивільній справі № 687/1405/19, за яким з ОСОБА_1 стягнуто в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 грудня 2019 року до повноліття дитини (а.с.8).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Отже, суд може прийняти рішення про зменшення розміру стягуваних аліментів, якщо буде встановлено зміну (погіршення) матеріального стану платника аліментів або зміну його сімейного стану та в інших випадках передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, у справі відсутні докази, які б давали підстави для висновку про погіршення матеріального стану позивача та необхідності зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

Як відомо з довідки Мельнице Подільської селищної ради від 23.11.2020 року № 415 та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 23.11.2020 року №414, ОСОБА_1 проживає в житловому будинку загальною площею 104.2 кв.м в с. Збручанське, Борщівського району, який належить його матері ОСОБА_7 . Разом з позивачем проживають дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , працює кухарем в Збручанському НВК, дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 учениця 3-го класу; падчерка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , учениця 8 класу; мама ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , пенсіонерка. На утриманні сімї знаходиться дочка ОСОБА_11 та дочки дружини від першого шлюбу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , 2001 року народження, яка є студенткою 3 курсу Тернопільського педінституту ім.Гнатюка.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що укладення позивачем шлюбу з іншою жінкою та народження дочки ОСОБА_11 не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу в користь ОСОБА_2 .

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 є особою молодого віку, фізично здоровий та працездатний, може заробляти кошти, тому обставини щодо відсутність постійного місця роботи є тимчасовими і не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

При цьому судом вірно враховано і ту обставину, що із змісту довідки про розміри земельних ділянок, що перебувають у власності, володінні або користуванні членів сім`ї, виданої виконкомом Мельнице-Подільської селищної ради від 23.11.2020 року видно, що мати позивача ОСОБА_7 має земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,03 га., яку здає в оренду ТОВ Агрополіс та земельну ділянку, площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку. Також у цій довідці та у довідці про склад сімї позивача зазначено про те, що позивач ОСОБА_1 здав земельний пай у оренду вказаному товариству ( а.с.12 та 12 зворот).

Доводи ОСОБА_1 про те, що разом з ним проживає непрацездатна ОСОБА_7 , 1960 року народження, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки мати позивача, як пенсіонер, може мати право на отримання пенсії. При цьому ОСОБА_1 не подав доказів щодо необхідності матеріального утримання своєї матері.

Та обставина, що з позивачем проживає неповнолітня падчерка ОСОБА_8 , 2007 року народження та падчерка ОСОБА_9 , студентка 3-го курсу Тернопільського педінституту також не є безумовними підставою для зміни розміру аліментів, оскільки ОСОБА_1 не подав доказів про те, що зазначені особи перебувають на його утриманні і не отримують допомоги від свого батька. При цьому слід врахувати, що дружина позивача ОСОБА_5 працевлаштованою в Збручанському НВК кухарем і має можливість надавати матеріальне забезпечення своїм дітям. Крім того, як зазначено у акті обстеження матеріально - побутових умов від 23.11.2020 року, сім`я має пільги на тверде паливо та електроенергію, утримує в господарстві птицю ( а.с. 13).

Тому, указані обставини, на думку колегії суддів не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_10 .

Із змісту розрахунку заборгованості по аліментах, які стягуються з позивача в користь відповідачки ОСОБА_2 , видно, що з грудня 2020 року визначений державний виконавцем розмір аліментів становить 2299,75 гривень.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у 2020 році становив 2218 гривень, а у 2021 році становить 2395 гривень.

Отже, розмір аліментів, який на даний час сплачує ОСОБА_1 на утримання свого сина ОСОБА_10 , є меншим мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину у 2021 році, тому зменшення його розміру не буде відповідати найкращим інтересам дитини та може призвести до погіршення рівня її життя.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстав для її задоволення та скасування рішення суду немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Денисової Т.С. - залишити без задоволення.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 24.02.2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складений 31.05.2021 року.

Головуючий

Судді