Справа № 495/8852/19
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 січня 2021 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді - Шевчук Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Славич Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ АТ «Укргазбанк» звернувся 30.09.2019 року до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 15.04.2008 року був укладений кредитний договір №107-08/П-12.

Умовами пункту 1.1. Кредитного Договору передбачено, що Банк надає Позичальнику кредит в сумі 38 600,00 доларів США на строк з 15.04.2008 року по 14.04.2033 року із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 12,6% річних.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки від 15.04.2008 року було передано у заставу двокімнатну квартиру загальною площею 51,6 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Кредит забезпечено також фінансовою порукою ОСОБА_2 за договором поруки від 15.04.2008 року. Банк, свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів позичальнику виконав, однак у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №107-08/П-12 від 15.04.2008 року, утворилась заборгованість, яка станом на 11.05.2019 року складає 40726,28 доларів США та 341 729,05 грн. в тому числі:

-21486,89 дол. США - заборгованість по кредиту строкова;

-4319,09 дол. США - заборгованість по кредиту прострочена;

-243,69 дол. США - заборгованість по процентах поточна;

-14676,61 дол. США - заборгованість по процентах прострочена;

-58 440,43 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту;

-283288,62 - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів.

Враховуючи вищезазначене, представник позивача просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №107-08/П-12 від 15.04.2008 року, що складає 40726,28 доларів США та 341 729,05 грн.

В судове засідання представник позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» не з`явився, проте надав заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилась, однак адвокат Чернушич С.М., який діє в її інтересах надав заяву про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також представник відповідачки стверджує, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання кредиту позичальником в сумі, на яку посилається позивач, розрахунок заборгованості наданий позивачем не є належним доказом на підтвердження заборгованості.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином судовими повістками, які повернуті на адресу суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», причини неявки суду не відомі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, доводи сторін, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 15.04.2008 року був укладений кредитний договір №107-08/П-12.

Умовами пункту 1.1. Кредитного Договору передбачено, що Банк надає Позичальнику кредит в сумі 38 600,00 доларів США на строк з 15.04.2008 року по 14.04.2033 року із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 12,6% річних.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки від 15.04.2008 року було передано у заставу двокімнатну квартиру загальною площею 51,6 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пп. 3.3.1., 3.3.3. Кредитного договору, позичальник зобов`язався повернення суми кредиту здійснювати на рахунок відкритий у АБ «Укргазбанк» щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту.

Згідно п. 3.1.9. у разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені договором строки суми непогашених у строк платежів перераховувати на рахунки простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 3.1.10 на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховувати, виходячи з процентної ставки, зазначеної у п. 1.1. Договору, збільшеної на 1 процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

При цьому, пунктами 3.1.4.-3.1.7. Кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом на суму фактичного залишку на позичковому рахунку. Проценти нараховуються, шляхом застосування методу «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366 днів). Проценти нараховуються за зобов`язаннями Позичальника за період з дня одержання кредиту до дня його погашення, враховуючи перший день видачі кредиту та враховуючи останній день користування кредитом. Проценти нараховуються на залишок заборгованості за кредитом.

Кредит забезпечено також фінансовою порукою ОСОБА_2 за договором поруки від 15.04.2008 року. Відповідно до п.1.1. Договору поруки, поручитель зобов`язується перед Банком відповідати за виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором №107-08/П-12 від 15.04.2008 року.

Банк, свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів позичальнику, виконав, однак у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №107-08/П-12 від 15.04.2008 року, утворилась заборгованість, яка станом на 11.05.2019 року складає 40726,28 доларів США та 341 729,05 грн. в тому числі:

-21486,89 дол. США - заборгованість по кредиту строкова;

-4319,09 дол. США - заборгованість по кредиту прострочена;

-243,69 дол. США - заборгованість по процентах поточна;

-14676,61 дол. США - заборгованість по процентах прострочена;

-58 440,43 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту;

-283288,62 - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що з позовними вимогами за даним кредитним договором представник позивача звертався до суду у 2016 році та Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2016 року по справі №495/552/16-ц позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за зазначеним вище кредитним договором були залишені без розгляду. Станом на теперішній час дана ухвала набрала законної сили та є чинною.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно п.1 ст.536 ЦК України передбачено,що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, тому належить стягнути з відповідачів суму заборгованості по поверненню кредиту солідарно.

Суд, розглянувши справу, вирішивши питання, які відповідно до статті 264 ЦПК України підлягають врахуванню під час ухвалення рішення, виходячи з вищевказаних правових норм, приходить до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк», але суд враховує доводи представника відповідачки ОСОБА_1 , та вважає їх таким, що заслуговують на належну оцінку в частині заявленого строку позовної давності.

Беручи до уваги зазначене, та положення ст.ст. 256, 260, 261, ч. 2 ст. 554 ЦК України, суд вважає за необхідне судовим рішенням відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо солідарного стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 всієї суми заборгованості за кредитним договором, як таких що заявлені поза межами позовної давності.

Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а відповідно до вимог частини другої ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язком визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Наявність заборгованості встановлена судом, не оспорюються відповідачами, окрім нарахованих пені та відсотків, нарахування яких прямо передбачено кредитним договором.

Умови договору відповідачами порушені, про що свідчить розрахунок заборгованості наданий позивачем і який суд приймає до уваги.

Представником відповідачки ОСОБА_1 - адвокатом Чернушич С.М. подано клопотання про застосування позовної даності, відповідно до якої останній зазначив, що звернення у перший раз банку до суду було 26 січня 2016 року, що підтверджується копією позовної заяви банку. 27 січня 2016 року розпочався перебіг строку позовної давності, а 27 січня 2019 року спливла позовна давність і на цій підставі представник відповідачки просив відмовити у задоволенні позову, оскільки з даною позовною заявою представник позивача звернувся лише 30.09.2019 року.

Відповідно до ч. 3 ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (ч. 1 ст. 261ЦК України)

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`являти вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Судом встановлено, що згідно з Умовами Кредитного Договору №107-08-П-12 від 15.04.2008 року, відповідачка ОСОБА_1 зобов`язана здійснити повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору (графік погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця з 1 по 10 числа, у рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позивальником цих зобов`язань.

Останній платіж (погашення прострочених відсотків) відповідачкою ОСОБА_1 було здійснено 25.02.2015 року, звернення у перший раз представника позивача до суду було 26.01.2016 року, саме 27.01.2016 року розпочався перебіг строку позовної давності, а 27 січня 2019 року спливла позовна давність, а з даною позовною заявою представник позивача звернувся лише 30.09.2019 року.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, а тому перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові, у зв`язку з його необґрунтованістю. У разі встановлення судом порушеного права, але позовна давність за такими вимогами сплила, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, на які посилався позивач. Такий правовий висновок, зазначений у постанові Верховного суду України від 22.05.2018 року у справі №369/6892/15-ц.

За таких обставин, суд надає юридичну оцінку поданих ПАТ АБ «Укргазбанк» доказів з метою вирішення питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Суд, встановивши фактичні обставини справи, з якими законодавець пов`язує вирішення спору (строк дії картки, порядок погашення кредиту за договором та строк внесення останнього платежу), а також подану представником відповідачки ОСОБА_1 заяву про застосування позовної давності - приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» у зв`язку з пропуском строку позовної давності, визначеного статтею 257 ЦК України.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при пред`явлені позовної заяви сплачено в дохід державного бюджету судовий збір в сумі 21296,31 гривень, - підстави для присудження відшкодування таких судових витрат позивачу відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 141, 265 ЦПК України та ст.ст. 257, 266, 267, 525, 526, 530, 549, 559, 624, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №107-08/П-12 від 15.04.2008 року, що складає 40726,28 доларів США та 341 729,05 грн. - відмовити у повному обсязі у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя