Справа № 369/4299/21
Провадження №2-п/369/104/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

за участю секретаря судового засідання Бікус С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Приходько Д.В. про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року у цивільній справі №369/4299/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.06.2021 року шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що зареєстрований 27 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №1774- розірвано. Посилається на те, що справу розглянуто в його відсутність. Вважає за можливе збереження сім`ї, відповідно позов не визнає та заперечує проти розірвання шлюбу.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти скасування заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.06.2021 року про розірвання шлюбу. Просила суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Заявник ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просили суд задовольнити.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Судом встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.06.2021 року шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що зареєстрований 27 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №1774- розірвано.

Як вбачається з матеріалів, судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання. Про виклик відповідача в судові засідання свідчать конверти з відмітками "за закінченням терміну зберігання". Крім цього, виклик відповідач було здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України".

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Нормою ч. 1ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Судом встановлено, що справу було розглянуто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Так, заявник вважає, що сторони не втратили одне до одного почуття любові та поваги, а шлюб їхній ще можна зберегти. Позов не визнає та заперечує проти розірвання шлюбу.

Разом із тим суд зазначає, що докази, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно частини 1статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Частиною 3статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в частині 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання".

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб фактично припинив існування та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача.

Судом встановлено, що за час розгляду справи, після винесення рішення суду та до часу розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду сторони не помирилися, що свідчить про небажання позивачки зберегти сім`ю.

Суд вважає, що незгода відповідача на розірвання шлюбу не може бути підставою для скасування заочного рішення суду, оскільки це буде суперечити інтересам позивача.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Отже, враховуючи те, що відповідачем не були надані докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи судом, суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 287-288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Приходько Д.В. про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року у цивільній справі №369/4299/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення даної ухвали до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя: І.О. Фінагеєва