Номер провадження: 22-ц/813/2370/21
Номер справи місцевого суду: 521/452/17
Головуючий у першій інстанції Лічман Л. Г.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.05.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/452/17

Номер провадження: 22-ц/813/2370/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач - ОСОБА_2 ,

- апелянт (особа, яка не брала участь у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Лічмана Л. Г.о 16 год. 13 хв. 20 грудня 2018 року, повний текс рішення складений 29 грудня 2018 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вищезазначеною позовною заявою, у якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок, загальною площею - 155,7 кв. м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він є сином - ОСОБА_4 .. Рідна сестра ОСОБА_4 ОСОБА_2 є відповідачем. У ОСОБА_4 та ОСОБА_2 помер батько, після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме - будинок по АДРЕСА_1 . Будинок був у поганому технічному стані, підлягав ремонту, були проблеми з документами. Тому, спадкоємцями було досягнуто домовленості, відповідно до яких ОСОБА_4 відмовляється від своєї частки на користь ОСОБА_2 .. При цьому, він зобов`язується провести капітальний ремонт будинку та його якісне покращення, забезпечити послуги адвоката із супроводження процесу визнання права власності на будинок. ОСОБА_2 зобов`язувалася в майбутньому подарувати ОСОБА_1 Ѕ частину будинку. Ним було зроблено переобладнання житлового будинку, в результаті чого вартість будинку збільшено, будинок якісно покращено.

В листопаді 2016 р. позивач дізнався, що ОСОБА_2 своєї обіцянки не дотрималася та звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до нього про усунення перешкод в користуванні приватною власністю шляхом виселення.

29.08.2018 р. до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 1 265 467,90 грн., що еквівалентно 45 114,72 доларам США, в якості відшкодування коштів, витрачених на проведення ремонту жилого будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2008 р. по 01.01.2014 р..

В обґрунтування уточнених позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що вартість будівельних матеріалів, робіт, послуг тощо, витрачених на виконання будівельних робіт в житловому будинку в період з 01.01.2008 р. по 01.01.2014 р. згідно експертного висновку становить 360 602 грн., що еквівалентно станом на 01.01.2014 р. 45 114,72 долара США. Позивачем було зроблено переобладнання житлового будинку, в результаті чого вартість будинку значно зросла. Оскільки ОСОБА_1 кошти отримував у валюті - доларах США, то фактично на ремонт він витрачав гроші в доларах США (Т. 1, а. с. 1 - 2).

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заяво про уточнення позовних вимог, згідно яких просить стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 265 467,90 грн., що еквівалентно 45 114,72 долара США, у якості відшкодування коштів, витрачених на проведення ремонту житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2008 року по 01.04.2014 року (Т. 2, а. с. 148 - 149).

2.2 Позиція відповідача в суді першої інстанції

У запереченнях на позовну заяву ОСОБА_2 просить відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 вказує на те, що домовленості, на яку посилається ОСОБА_1 , не було. Наявне рішення суду, у якому ОСОБА_4 позов визнала. Будинок було побудовано у 2010 році, а не у 2008 - 2014 рр.. У 2008 р. позивач не працював та не мав суми 60 000 доларів США. Докази передання грошей від позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_5 для купівлі будівельних матеріалів та проведення ремонтних робіт у справі відсутні. Правовідносини між сторонами мають регулюватися положеннями про позику (Т. 1, а. с. 50 - 52)

2.3 Позиція позивача щодо доводів відповідача на позов

У письмових поясненнях ОСОБА_1 вказує на те, що на час виконання будівельних робіт житловий будинок був одноповерховий, вказане підтверджується світлинами, які містяться в матеріалах справи. Позивач може детально описати площу житлового будинку та інші деталі, для визначення його вартості на час початку виконання будівельних робіт.

Стан житлового будинку на момент закінчення будівельних робіт та станом на час розгляду справи є однаковий. Огляд та обстеження житлового будинку можливо провести та додаткового дослідити (Т. 1, а. с. 243).

2.4 Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2018 року вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі - 1 250 444 гривні 69 копійок, що еквівалентно - 45 114,72 доларам США.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 6 890 гривень 00 копійок, а також витрати на проведення експертизи в розмірі - 7 000 гривень 00 копійок, а всього - 13 890 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 110 гривень 00 копійок.

Рішення суду мотивовано тим, що добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість (Т. 3, а. с. 57 - 62).

2.5 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_3 , як особа, яка не приймала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права та інтереси, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.12.2018 року. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у заявлених позовних вимогах до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

2.6 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що: 1) 15.10.1983 року Пірятинським районним відділом ЗАГС Полтавської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , актовий запис № 196. Шлюб не розірваний; 2) між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 створений штучний спір з метою позбавлення ОСОБА_3 права на будинок, який ним побудований за рахунок особистих грошових коштів; 3) у 2009 році ОСОБА_3 та відповідачкою за спільні сумісні кошти подружжя, внаслідок накопичення коштів та отримання ним спадщини після смерті матері, було проведено капітальний ремонт будинку, що підтверджується відповідним висновком №10-08/18 від 10.08.2018 року, проведеним ПП «Проект»; 4) вказаний будинок є спільним майном подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Ѕ частина вказаного будинку належить на праві власності ОСОБА_3 (Т. 4, а. с. 15 - 20, 32 - 37).

2.7 Узагальнені доводи сторін в апеляційному суді

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не скористались правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

2.8. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішенням Малиновського районного суду м. Одеси 20 грудня 2018 року залишено без руху (Т. 4, а. с. 58).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву, якою усунуто зазначені в ухвалі недоліки (Т. 4, а. с. 62 - 63).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2018 року (Т. 4, а. с. 68).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.01.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси 20 грудня 2018 року призначено до розгляду (Т. 4, а. с. 69).

У судовому засіданні адвокат Жуган Л.В., діюча від імені ОСОБА_2 , просила задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3 .

У судовому засіданні адвокат Черепов Дмитро Володимирович, діючий від імені ОСОБА_1 , просив відмовити у задоволені апеляційної скарги ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки не повідомив, заяв та клопотань щодо відкладення розгляду справи не надходило.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_3 .

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 народилися в сім`ї ОСОБА_10 (за іншими відомостями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

ОСОБА_1 є сином - ОСОБА_4 , вказані обставини визнані сторонами та встановленню не підлягають (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Забудовником спірного будинку по АДРЕСА_1 є - ОСОБА_13 , про що свідчать розхідні накладні за 1960-ті роки, документи про його газифікацію тощо (Т. 1, а. с. 129 - 137).

Згідно Виписки з рішення виконавчого комітету Іллічівської районної Ради депутатів трудящих № 952 від 16.12.1977 р. про збереження домоволодіння, вирішено побудоване ОСОБА_13 домоволодіння по АДРЕСА_1 зберегти без права власності, дозволити видачу домової книги і реєстрацію сім`ї (Т. 1, а. с. 139).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (Т. 1, а. с. 148).

17.04.2009 р. із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася доньки померлого - ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (Т. 1, а. с. 149-150)

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.04.2010 р., яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_13 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на будинок АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 202,3 кв.м., літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «В», душу літ. «Г», погріба з шийкою літ. «Д», 1-3 огорожі, І вимощення, що розташований на земельній ділянці, площею - 516 кв. м.. Відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 позовні вимоги визнали (Т. 1, а. с. 153 - 154).

Вказаним рішенням встановлено, що позивачка - ОСОБА_2 та відповідачки - ОСОБА_8 , ОСОБА_14 є доньками померлого - ОСОБА_13 .. Це підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, свідоцтвами про укладення шлюбу та зміну прізвищ. Їх батько ОСОБА_13 побудував за власний рахунок будинок АДРЕСА_1 . Як вбачається з виписки рішення виконавчого комітету Іллічівської районної ради депутатів трудящих № 952 від 16.12.1977 р., за ОСОБА_13 було закріплено домоволодіння АДРЕСА_1 без права власності, дозволена видача домової книги та прописка родини. Цим підтверджується, що за ОСОБА_15 було визнано право користування та володіння цим майном, його прийнято до експлуатації. За життя ОСОБА_13 не встиг оформити житловий будинок. Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорту на будинок, останній складається з житлового будинку під літ. «А», загальною площею 202,3 кв.м., а також надвірних споруд: літньої кухні під літ. «Б», площею 10,8 кв.м., вбиральні під літ. «В», площею, 1,1 кв.м., душу під літ. «Г», площею 1,3 кв.м., погребу з шийкою під літ. «Д», площею 6,5 кв.м., огорожі літ. № 1-3, площею 71,2 кв.м., вимощення І, загальною площею 47,0 кв.м. В матеріалах справи є технічний висновок щодо можливості введення в експлуатацію житлового будинку під літ. «А» та надвірних споруд по АДРЕСА_1 , який був зроблений ПП «Відкриття», діючого на підставі ліцензії АБ 116332 від 07.12.2009 р. Відповідно до цих висновків технічний стан основних несучих конструкцій та огороджувальних конструктивних елементів будинку АДРЕСА_1 , а також надвірних споруд нормальне. Крім того, будинок та надвірні споруди відповідають будівельним, санітарно-технічним та протипожежним вимогам відповідно ДБН В.2.2-15-2005, ДБН В.1.1-7, СНіП 2.01.01, СНіП 2.01.07, СНіП 2.02.01, СНіП 2.03.01, СНіП П-22, СНіП П-23, СНіП П-25. Можливий ввід в експлуатацію домоволодіння в якості індивідуального житлового будинку. Спадкоємцями на даний час є позивачка та дві відповідачки ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Проте, ОСОБА_4 спадщину не прийняла ні юридично, оскільки до нотаріальної контори не зверталась, ні фактично, оскільки проживає вона в Херсонській області. Крім того, ОСОБА_4 сама заявила про відмову від спадщини.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.08.2010 р. виправлено описки в рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 21.04.2010 р., якою вказано вважати загальну площу будинку під літ. «А» АДРЕСА_1 такою, що складає - 155,7 кв. м..

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 73873111 від 24.11.2016 р. право власності на земельну ділянку та житловий будинок (на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.04.2010 р.) по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (Т. 1, а. с. 3, 29, Т. 2, а. с. 16).

Згідно технічному паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , станом на 02.11.1977 р. загальна площа домоволодіння становить - 62,0 кв. м., будинок є одноповерховим та складається з - кухні, площею - 12,2 кв. м., - житлової, площею - 17,3 кв. м., - житлової, площею - 9,4 кв. м., - ванної, площею - 3,6 кв. м., - житлової, площею - 19,5 кв. м. (Т. 2, а. с. 4 - 6).

У технічному паспорті на вказаний будинок від 29.02.2009 р. вказано, що його загальна площа становить - 155,7 кв. м., будинок є двоповерховим, складається з - кухні 1-1, площею - 11, 7 кв. м., - 1-2 житлова, площею - 17,5 кв.м., - 1-3 житлова, площею 9,8 кв.м., - 1-4 коридор, площею - 3,8 кв. м., - 1-5 житлова, площею - 20,2 кв. м., - 1-6 коридор, площею - 6,5 кв. м., - 1-7 санвузол, площею - 3,0 кв.м., - 1-8 коридор, площею - 3,9 кв. м., - 1-9 санвузол, площею - 5,7 кв. м., - 1-10 коридор, площею - 8,4 кв. м., - 1-11 кухня, площею - 29,4 кв. м., - 1-12 житлова, площею - 21,6 кв. м., - 1-13 житлова, площею - 14,2 кв. м., - загальною площею - 155,7 кв. м., - житловою площею - 83,3 кв. м. (Т. 2, а. с. 16 - 19).

Згідно технічного паспорту на вказаний будинок станом на 10.06.2010 р. його площа становить - 202,3 кв. м. (Т. 2, а. с. 11 - 13).

За технічним паспортом від 24.11.2011 р. площа основи забудови складає - 113,1 кв. м. (Т. 2, а. с. 14 - 15).

На фотокартках зображено будинок по АДРЕСА_1 з добудованим другим поверхом (Т. 1, а. с. 64 - 65).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований у спірному будинку з 06.05.2011 р..

10.01.2017 р. за заявою ОСОБА_1 внесено відомості в ЄРДР по факту звернення ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 шахрайським шляхом незаконно заволоділа його коштами, чим спричинено збиток на загальну суму 60 000 доларів США (Т. 1, а. с. 120).

22.12.2016 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області (Т. 1, а. с. 121 - 123).

Допитаний у якості свідка позивач ОСОБА_1 пояснив суду, що після смерті батька його матері між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 була досягнута домовленість про те, що ОСОБА_4 відмовляється від своєї частки у спадщині на користь сестри. ОСОБА_1 будує та ремонтує будинок, а відповідачка дарує йому відповідну частку. Позивач проживав у будинку, у травні 2008 р. оселився у кімнаті покійної сестри - ОСОБА_16 , поки не добудували другий поверх. З 2003 р. працює моряком. У відповідачки не було грошей для будівництва та проведення ремонтних робіт. Спадкову квартиру у м. Полтаві відповідачка з чоловіком продали та поділили гроші з сестрою чоловіка відповідача по 5 000 доларів США. Газ проведено окремо, світло, водопостачання йшло через відповідачку. Позивач здійснював ремонт самостійно.

Показами свідка ОСОБА_4 , матері позивача та сестри відповідачки, засвідчено, що між нею та сестрою була домовленість щодо будинку, який вони отримали у спадок від батька. При цьому, ОСОБА_4 відмовляється від своєї частки, а ОСОБА_1 здійснює ремонт будинку. В подальшому ОСОБА_2 подарує Ѕ його частку ОСОБА_1 .. Син ходив у рейси, висилав їй гроші на доларовий рахунок, які вона передавала ОСОБА_2 для будівництва. Будинок був у поганому стані. Гроші, які мала ОСОБА_2 , були витрачені на купівлю машини. Син заробляв достатньо та висилав їй гроші.

Сусід ОСОБА_17 , допитаний у якості свідка, пояснив, що виконував у будинку будівельні роботи, з ним розраховувалися сторони, а за побудову другого поверху тільки ОСОБА_1 ..

Свідок ОСОБА_18 - хрещений батько ОСОБА_1 , пояснив, що у 2008 р. надавав гроші у розмірі 5 000 доларів США ОСОБА_1 для будівництва. Йому відомо про домовленість між сестрами та відмову ОСОБА_4 від своєї частки на користь сестри.

З показань свідка ОСОБА_19 , родички ОСОБА_2 , видно, що ОСОБА_2 будувала будинок, у них були гроші. Чоловік ОСОБА_2 отримав спадщину і вони продали будинок, працювали. Чи приймав участь ОСОБА_20 у будівництві їй не відомо.

Свідок ОСОБА_21 , знайома ОСОБА_1 , пояснила, що будівництвом займалась ОСОБА_22 , робила ремонти, закуповувала будівельні матеріали. ОСОБА_22 та її чоловік працювали, про домовленість щодо дарування частки нічого не знає.

З показів свідка ОСОБА_23 , двоюрідного брата ОСОБА_1 , вбачається, що йому невідомо, що ОСОБА_1 вкладав гроші у будівництво. Знав, що ОСОБА_22 збирається віддати частину свого будинку, на яких умовах йому невідомо. Підвозив ОСОБА_2 на будівельний ринок.

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № 013/2018 р. від 10.04.2018 р., виконаного ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.», будинок по АДРЕСА_1 знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. До складу частини житлового будинку літ. «А», який знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 , входить 83,1 кв. м., вхід у який здійснюється з правої бокової частини будинку через вхідні двері. Площа приміщень житлового будинку літ. «А», які знаходяться в фактичному користуванні ОСОБА_2 , складає - 72,6 кв. м., вхід здійснюється з лівої бокової частини будинку через вхідні двері та з правої частини будинку через вхідні двері.

Вказаним висновком встановлено, що ймовірна ринкова вартість житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 станом на 01.01.2008 р. (початок виконання будівельних робіт) становить 187 860 грн., що еквівалентно 37 200 доларам США (курс НБУ 5,05 грн.), а станом на 01.01.2014 р. (після виконання будівельних робіт) 838 756 грн., що еквівалентно 104 976 доларам США (курс 7,99 грн.). При цьому, експертом застосовано порівняльний підхід визначення ринкової вартості будинку. Крім того, у зв`язку з тим, що на момент огляду всі конструктивні елементи житлового будинку скриті опоряджувальними покриттями, в ринковій вартості житлового будинку присутня вартість матеріалів і робіт, зазначити яка ринкова вартість тільки будівельних матеріалів експерту не надається можливим. (Т. 2, а. с. 49 - 61).

Відповідно до висновку № 097/2018 р. від 04.06.2018 р. судової оціночно-будівельної експертизи, виконаного ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.», встановлено, що вартість житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , визначена на підставі вартості одиничного показника зі Збірника укрупнених показників вартості відтворення функціональних об`єктів-аналогів для оцінки малоповерхових будинків, будівель та споруд, затвердженого наказом Фонду державного майна України, Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 23.12.2004 р. № 2929/227, станом на 01.01.2008 р. становить 25 468 грн., а станом на 01.01.2014 р. становить 386 070 грн.. Таким чином, експертом зроблено висновок, що вартість будівельних матеріалів, робіт, послуг, тощо, витрачених на виконання будівельних робіт в житловому будинку в період з 01.01.2008 р. по 01.01.2014 р., становить 360 602 грн. (Т. 2, а. с. 154 - 161).

На замовлення ОСОБА_2 надано висновок № 10-08/18 будівельно-технічного дослідження від 10.08.2018 р., яким встановлено, що ринкова вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 станом на 23.09.2010 р. (реєстрація нерухомого майна) без врахування вартості земельної ділянки складає 90 773 долара США або 718 014 грн. (курс НБУ 7,91 грн.). (Т. 2, а. с. 124 - 133).

ОСОБА_1 працював моряком закордонного плавання і отримував значні кошти в доларах США, які перераховував на рахунок матері - ОСОБА_24 , відкритий у Приватбанку. ОСОБА_4 отримувала грошові кошти з 2008 р. по 2010 р. в сумі біля 60 000 доларів США, більша частина з яких була витрачена на будівництво спірної частини будинку (Т. 1, а. с. 89 - 94).

ОСОБА_1 надані суду копії накладних, квитанцій, товарних чеків про придбання будівельних матеріалів за 2006, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 роки, а також рукописні підрахунки сплати за роботи з будівництва (Т. 1, а. с. 66 - 80, 81 - 88). При цьому, деякі квитанції містять відомості, що замовником (покупцем) значиться саме відповідачка - ОСОБА_2 ..

З трудових книжок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видно, що вони працювали з 2000 року відповідно на посадах оператора зв`язку або диспетчерської служби та слюсарем.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.04.2010 р., в якому є посилання на технічний висновок щодо можливості введення в експлуатацію житлового будинку під літ. «А» та надвірних споруд по АДРЕСА_1 , свідчить лише про те, що будівництво було в основному закінчено станом на кінець 2009 року. На той час фасад будинку не мав штукатурки, не був пофарбованим, не було тротуарного мощення, нового паркану, тощо.

Таким чином, встановлено по справі, що ОСОБА_2 жінка апелянта ОСОБА_3 успадкувала житловий будинок після смерті свого батька. На даний час відсутні докази знаходження житлового будинку у спільній сумісній власності подружжя.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу

Доводи апелянта, що вказаний будинок є спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та Ѕ частина вказаного будинку належить на праві власності - ОСОБА_3 , колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб.

Статтею 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу приватною власністю дружини або чоловіка є: - майно, придбане до шлюбу; - майно, придбане за час шлюбу, але за особисті кошти; - майно, придбане на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.04.2010 р., яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування з законом після смерті ОСОБА_13 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на будинок АДРЕСА_1 , що складається з: - житлового будинку літ. «А», загальною площею - 202,3 кв. м., - літньої кухні літ. «Б», - вбиральні літ. «В», - душу літ. «Г», - погріба з шийкою літ. «Д», - 1-3 огорожі, - І вимощення, що розташований на земельній ділянці, площею - 516 кв. м..

Отже, ОСОБА_2 успадкувала після смерті свого батька - ОСОБА_13 будинок АДРЕСА_1 . Вказане спадкове майно не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищевказаних встановлених по даній справі обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, ухваливши оскаржене рішення, вирішив питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта, є недоведеними.

ОСОБА_3 не було доведено наявність порушених прав, як чоловіка ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. З аналізу приписів ч. 1 ст. 352 вбачається, що право апеляційного оскарження судового рішення мають також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо оскаржуваним рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, тобто оскаржуваним рішенням безпосередньо встановлено, змінено або припинено права або обов`язки цих осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси чи (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2018 року підлягає закриттю за вищевказаного обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 362, 367, 368, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Апеляційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2018 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складений 31 травня 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе