Справа № 524/9333/17
Провадження №2/524/7/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Швець С.Д.,

за участі позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в міста Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, процентів та пені за договором позики

УСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики.

Вимоги обґрунтовані тим, що 22.07.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики № ПГ-3, згідно до якого він передав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 4 200 доларів США, а останній зобов`язався повернути гроші у строк до 22.08.2015 року. Вказані обставини також підтверджуються оригіналом договору від 22.07.2015 року та розпискою від 22.07.2015 року.

Також, 25.09.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики № ПГ-5, згідно до якого він передав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 9 000 доларів США, а останній зобов`язався повернути гроші у строк до 25.09.2016 року. Вказані обставини також підтверджуються оригіналом договору від 25.09.2015 року та розпискою від 25.09.2015 року.

У обговорений сторонами строк грошові кошти відповідач не повернув.

Позивач просив суд стягнути з відповідача

-заборгованість за договором позики № ПГ-3 від 22.07.2015 року в розмірі 8 820 доларів США, з яких:

?4 200 доларів США - тіло кредиту,

?11 760,00 доларів США - проценти за користування позиченими коштами,

?4 200 доларів США - пеня,

-заборгованість за договором позики № ПГ-5 від 25.09.2015 року в розмірі 28 800 доларів США, з яких:

?9 000 доларів США - тіло кредиту,

?23 400 доларів США - проценти за користування позиченими коштами,

? 9 000 доларів США - пеня, а всього боргу в сумі 61 650 доларів США (у резолютивній частині позову допущено очевидну описку - зазначено всього стягнути 41 400 доларів США, що не відповідає підсумку сум, заявлених до стягнення).

Ухвалою судді від 26.01.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.01.2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, накладено арешт на транспортні засоби, належні відповідачу.

Ухвалою суду від 08.05.2018 року (а.с. 54) відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні за його заявою по факту намагання заволодіти грошовими коштами шляхом обману ОСОБА_1 . У справі призначено за клопотанням ОСОБА_2 судову почеркознавчу експертизу до експертної установи ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, установа була узгоджена сторонами; провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 20.07.2018 року (а.с. 61) за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 суд поновив провадження у справі та повернувся до питання по призначення експертизи з метою уточнення питань, поставлених на вирішення експерта.

Ухвалою суду від 28.01.2019 року підготовчий розгляд справи закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. За клопотанням відповідача та його представника ОСОБА_3 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

Клопотанням від 26.02.2019 року експерт просив надати додаткові матеріали для дослідження (а.с. 82).

25.06.2019 року суд отримав висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 3663 від 31.05.2019 року (а.с. 88-102).

Ухвалою суду від 31.07.2019 року у справі поновлено провадження.

Ухвалою суду від 17.01.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про призначення психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфа.

Ухвалою суду від 11.02.2020 року за клопотанням позивача у справі призначено додаткову судову почеркознавчу експертизу, витребувано вільні зразки підпису відповідача від різних установ та організацій, провадження у справі зупинено (а.с. 152-153). Проведення експертизи було доручено експерту ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, проти чого ніхто із учасників судового розгляду не заперечував.

08.09.2020 року суд отримав висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 7692 від 25.08.2020 року (а.с. 174-194).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 7692 від 25.08.2020 року (а.с. 174-194) підписи від імені ОСОБА_2 у договорі позики грошей № ПГ-5 від 25.09.2015 року в графі «Підписи: Позичальник» в рядку « ОСОБА_2 », в розписці до договору позики грошей № ПГ-5 від 25.09.2015 року в рядку «Підпис», у договорі позики грошей № ПГ-3 від 22.07.2015 року в графі «Підписи: Позичальник» в рядку « ОСОБА_2 », в розписці до договору позики грошей № ПГ-3 від 22.07.2015 року в рядку «Підпис» - виконані ОСОБА_2 . Експерт зазначив, що збіжні загальні та окремі ознаки стійкі, суттєві, утворюють індивідуальну сукупність, достатню для категоричного висновку про те, що досліджувані підписи виконані ОСОБА_2 (а.с. 176).

Ухвалою суду від 10.09.2020 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 14.12.2020 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про допит експерта у судовому засіданні для роз`яснення наданого висновку.

31.03.2021 року у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи, яку він просив доручити іншій експертній установі - Державному науково-дослідницькому експертно-криміналістичному центру МВС України (а.с. 225-228)

Ухвалою суду від 31.03.2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про призначення повторної почеркознавчої експертизи залишено без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог заперечували. ОСОБА_2 пояснив, що влітку 2015 року відповідач запропонував йому на умовах позики інвестувати гроші у деревообробну справу, яка належить позивачу. Остаточно обумовили суму у 9 000 доларів США, але передачі грошових коштів та нотаріального посвідчення договору так і не сталося. З приводу договорів позики та розписок ОСОБА_2 пояснив буквально наступне: «Із документів, з якими я ознайомився вже у судовому засіданні, я підписував договір позики грошей № ПГ-3 від 22.07.2015 року, писав текст розписки до договору позики грошей № ПГ-3, проте не підписував дану розписку, оскільки фактично приймання-передачі грошей не відбулося; також я взагалі не підписував ані договір позики грошей № ПГ-5 від 25.09.2015 року, ані розписку до даного договору, оскільки так як і у випадку з договором № ПГ-3, грошові коти ОСОБА_1 мені не передавались. І, взагалі, між нами існувала попередня домовленість про позику грошей лише у сумі 9 000 доларів США, а не двох сум 4 200 + 9 000 = 13 200 доларів США».

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, пояснення експерта, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи.

22.07.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики № ПГ-3, згідно до якого позивач передав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 4 200 доларів США, а останній зобов`язався повернути гроші у строк до 22.08.2015 року. Вказані обставини також підтверджуються оригіналом договору від 22.07.2015 року та розпискою від 22.07.2015 року.

25.09.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики № ПГ-5, згідно до якого позивач передав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 9 000 доларів США, а останній зобов`язався повернути гроші у строк до 25.09.2016 року. Вказані обставини також підтверджуються оригіналом договору від 25.09.2015 року та розпискою від 25.09.2015 року.

Зобов`язання мало бути виконано у строк до 22.08.2015 року за договором № ПГ-3 від 22.07.2015 року та у строк до 25.09.2016 року за договором ПГ-5 від 25.09.2015 року.

Відповідач свої зобов`язання за договорами позики від 22.07.2015 року та 25.09.2015 року не виконав, кошти позивачу не повернув.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з наступного:

Згідно до п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у Постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 7692 від 25.08.2020 року (а.с. 174-194) підписи від імені ОСОБА_2 у договорі позики грошей № ПГ-5 від 25.09.2015 року в графі «Підписи: Позичальник» в рядку « ОСОБА_2 », в розписці до договору позики грошей № ПГ-5 від 25.09.2015 року в рядку «Підпис», у договорі позики грошей № ПГ-3 від 22.07.2015 року в графі «Підписи: Позичальник» в рядку « ОСОБА_2 », в розписці до договору позики грошей № ПГ-3 від 22.07.2015 року в рядку «Підпис» - виконані ОСОБА_2 . Експерт зазначив, що збіжні загальні та окремі ознаки стійкі, суттєві, утворюють індивідуальну сукупність, достатню для категоричного висновку про те, що досліджувані підписи виконані ОСОБА_2 (а.с. 176).

Допитана у судовому засіданні 09.02.2021 року експерт Абросимова В.Г. підтримала обидва висновки; надала роз`яснення висновків. Зокрема, зазначила, що хоча такого самого підпису, який би був абсолютно однаковим з тими зразками, що були надані на дослідження, на розписках та договорах позики немає, проте інші ознаки цих підписів не дають підстав для сумнівів у їх належності саме відповідачу.

Експерт Абросимова В.Г. має кваліфікацію судового експерта 1 класу за спеціальністю 1.1 «Дослідження почерку і підписів» і стаж експертної роботи з 1981 року.

Суд не встановив, що експерт порушила вимоги Закону України «Про судову експертизу» або Інструкцію про призначення та проведення судової експертизи та експертного дослідження та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судової експертизи та експертного дослідження, затверджених Наказом Мінюсту № 53/5 від 08.10.1998 року, зареєстрованих в МУЮ 03.11.1998 року за № 705/3145.

Незгода сторони з висновком експерта не є законною підставою для призначення повторної експертизи.

Аналізуючи досліджені докази в сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основної заборгованості за договорами позики від 22.07.2015 року та 25.09.2015 року в сумі 4 200 доларів США та 9 000 доларів США відповідно.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування позиченими коштами та пені, суд виходить наступного:

Згідно п. 3 договорів за домовленістю сторін за користування позикою сплачуються проценти в розмірі 10% за один місяць від суми позики за договором.

Пунктом 8 договорів встановлено, що у разі порушення терміну повернення позики Позичальник сплачує Позикодавцю пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Розрахована позивачем сума відсотків за договором № ПГ-3 за період з 22.07.2015 року по 22.11.2017 року складає 11 760,00 доларів США та за договором № ПГ-5 за період з 25.09.2015 року по 25.11.2017 року складає 23 400 доларів США.

Підстав стягувати відсотки після закінчення строку, на який укладалися договори, немає.

Отже, по договору № ПГ-3 від 22.07.2015 року з відповідача слід стягнути 420 доларів США відсотків, а по договору № ПГ-5 від 25.09.2015 року відсотки становлять 10 800 доларів США.

Пеня за договором № ПГ-3, розрахована позивачем за один рік у розмірі 15 330 доларів США, зменшена ним до 4 200 доларів США.

Пеня за договором № ПГ-5, розрахована позивачем за один рік у розмірі 32 850 доларів США, зменшена ним до 4 200 доларів США.

Суд погоджується з розміром розрахованої пені позивачем.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Ураховую викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір 4 888 грн 80 коп., витрати на проведення експертизи в розмірі 10 296 грн 72 коп. та 1 200 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу, а всього 16 385 грн 52 коп.

На підставі викладеного, відповідно до статтей 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

-заборгованість за договором позики № ПГ-3 від 22.07.2015 року в розмірі 8 820 доларів США, з яких:

?4 200 доларів США - тіло кредиту,

?420 доларів США - проценти за користування позиченими коштами,

?4 200 доларів США - пеня,

-заборгованість за договором позики № ПГ-5 від 25.09.2015 року в розмірі 28 800 доларів США, з яких:

?9 000 доларів США - тіло кредиту,

?10 800 доларів США - проценти за користування позиченими коштами,

?9 000 доларів США - пеня,

а всього 37 620 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір 4 888 грн 80 коп., витрати на проведення експертизи в розмірі 10 296 грн 72 коп. та 1 200 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу, а всього 16 385 грн 52 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено - 21.05.2021 року

Суддя Ж.О. Кривич