Справа № 558/137/21
номер провадження 2/558/55/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та додаткових витрат пов`язаних з навчанням, -

в с т а н о в и в:

10 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та додаткових витрат пов`язаних з навчанням.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_1 вказує про те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі. 27 липня 2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 15 липня 2010 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25% від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 5 липня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. 11 березня 2016 року між нею та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, після укладення шлюбу вона змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . Спільна з відповідачем ОСОБА_2 дитина син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час є повнолітнім, однак навчається на третьому курсі у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки», денного відділення. Період навчання з 1 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року за контрактним замовленням, стипендія не нараховується. У зв`язку з навчанням син ОСОБА_8 не має можливості працевлаштуватися та самостійно себе матеріально забезпечувати, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. Середньомісячні витрати на утримання сина складають 6500-7000 гривень, а саме: на придбання продуктів харчування, ліків, придбання і ремонт одягу та взуття, придбання підручників, канцелярського та навчального приладдя, побутових засобів, оплату проїзду до місця навчання, відвідування спортивних секцій. Відповідач останнім часом бере участь у вихованні та матеріальному утриманні сина, однак наданих відповідачем коштів їй не вистачає для забезпечення належного і достатнього утримання сина. Відповідач має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який навчається, оскільки офіційно працевлаштований, є фізично здоровим та працездатним чоловіком, інших утриманців не має. Вона працює та отримує заробітну плату, однак коштів, які вона утримує, не вистачає щоб забезпечити сина всім необхідним. Крім цього, в неї на утриманні є ще одна малолітня дитина. Також, син ОСОБА_8 хворіє і велика частина коштів нею витрачається на його лікування. Зокрема, він часто проходить лікування у лікаря-дерматолога та потребує постійного амбулаторного лікування.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що нею було понесено і додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами. Так, упродовж навчання сина в коледжі нею сплачувалися кошти за його навчання в сумі 37257,00 гривень. Також нею було сплачено 1800,00 гривень за надання платних послуг, а саме: консультацій з поглибленого вивчення предметів - української мови та історії України, та сплачено 4300,00 гривень за навчання сина на водія в Млинівському РСТК ТСОУ.

Оскільки загальна сума понесених нею додаткових витрат на дитину становить 43357,00 гривень, просить стягнути з відповідача половину вартості таких витрат, що складає 21678,50 гривень.

З вказаних підстав, у позовній заяві позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання в розмірі 30% від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з позовною заявою та до закінчення навчання або досягнення сином 23 років. Крім цього, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 21678,50 гривень додаткових витрат, пов`язаних з оплатою навчання сина ОСОБА_4 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково та пояснив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається, в розмірі 2000,00 гривень щомісячно. Вважає, що розмір аліментів який просить стягнути позивач є завищеним, оскільки він також надає синові матеріальну допомогу. Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з навчанням сина, не визнає, оскільки вважає, що до повноліття сина він сплачував щомісячно аліменти у значному розмірі та сплачених ним аліментів було достатньо для оплати вартості навчання сина. Крім того, він також ніс витрати на навчання сина на курсах водія категорії «А». При визначенні розміру аліментів просить також врахувати, що на його утриманні перебуває мати, яка у зв`язку з досягненням пенсійного віку та за станом здоров`я потребує стороннього догляду.

Суд, заслухавши сторони, представника відповідача, свідка, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, в розмірі 2000,00 гривень щомісячно до закінчення навчання або досягнення ним 23 років, не встановлено.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 заявила клопотання про допит в судовому засіданні як свідка ОСОБА_9 .

У задоволенні клопотання позивача судом було відмовлено.

Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло до суду клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів та допит в судовому засіданні, як свідка, сина сторін ОСОБА_4 .

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 в частині виклику та допиту в судовому засіданні як свідка ОСОБА_4 , задоволено судом. В іншій частині вимог клопотання - відмовлено.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 6) встановлено, що 27 липня 2010 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 підтверджує те, що 11 березня 2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 зареєстровано шлюб. Після реєстрацї шлюбу ОСОБА_10 змінила прізвище на ОСОБА_7 .

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 5) встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідженою судом довідкою № 05-25/38 від 26 січня 2021 року, Договором про надання освітніх послуг від 10 серпня 2018 року, додатковою угодою про зміну вартості навчання до договору про надання освітніх послуг від 18 травня 2019 року, додатковою угодою про зміну вартості навчання до договору про надання освітніх послуг від 20 травня 2020 року (а.с. 9, 11-12, 18, 19) встановлено, що ОСОБА_4 навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки» на денній формі навчання. Форма навчання контрактна. Закінчує навчання 30 червня 2022 року.

В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно довідки Демидівської селищної ради від 19 лютого 2021 року №15-20/197 вбачається, що ОСОБА_4 , 2003 року народження, зареєстрований та проживає з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 8).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 дав показання про те, що проживає з матір`ю ОСОБА_1 . Його батько ОСОБА_2 також надає йому матеріальну допомогу. ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 та додатково пояснив, що аліменти на його утримання на час навчання можуть стягуватися у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує, що обов`язок із утримання дітей покладається на обох батьків.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В ході розгляду справи відповідачем ОСОБА_2 були визнані позовні вимоги позивача в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, в розмірі 2000,00 гривень щомісячно до закінчення навчання або досягнення сином 23 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім та продовжує навчання, потребує допомоги на своє утримання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання в розмірі 2500,00 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення до суду позивачем з позовною заявою та до закінчення навчання або досягнення повнолітнім сином сторін 23 років.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з принципу справедливості та розумності, враховує потреби сина сторін, який продовжує навчання, в матеріальній допомозі, необхідність забезпечення належного рівня утримання, вартість навчання, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, часткове визнання позову відповідачем, а також враховує те, що обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, є обов`язком як батька, так і матері.

Крім того, суд приходить до висновку, що вказаний розмір аліментів, на час розгляду справи буде достатнім для забезпечення належних умов навчання повнолітнього сина сторін по справі, не може вважатися завищеним у нинішніх умовах проживання та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру.

При цьому, суд враховує те, що відповідач є працездатним, отримує дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, був поданий позивачем ОСОБА_1 до суду 10 березня 2021 року, а тому, за правилами ст. 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь додаткових витрат в розмірі 21678,50 гривень, що пов`язані з оплатою навчання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 , то суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Судом встановлено, що на підставі рішення суду з відповідача стягувалися аліменти на користь позивача на утримання сина до досягнення ним повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Вказані правові норми дають підстави суду прийти до переконання, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Із досліджених в судовому засіданні копій квитанцій (а.с. 14-17), вбачається, що позивачем ОСОБА_1 були понесені додаткові витрати пов`язані з навчанням неповнолітнього сина ОСОБА_4 в навчальному закладі, поглибленого вивчення предметів, навчанням на курсах водія та такі витрати, що документально підтверджені позивачем, складають 37814,00 гривень (31507,00 гривень витрат на навчання у коледжі + 1800,00 гривень сплачених за навчання на підготовчих курсах + 4300,00 гривень сплачених за навчання на курсах водія + 207,00 гривень сплачених за участь в ЗНО = 37814,00 гривень).

З таких підстав, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 половину понесених додаткових витрат на дитину в розмірі 18907,00 гривень (37814,00 : 2 = 18907,00), що документально підтверджені позивачем.

При цьому, суд враховує, що такі додаткові витрати на дитину були понесені позивачем до досягнення сином повноліття.

В решті позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 1816,00 гривень (908,00 + 908,00) гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та додаткових витрат пов`язаних з навчанням, позивач ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору.

Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 180, 182, 185, 191, 200 СК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ), аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 2500,00 (Дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 10 березня 2021 року та до закінчення навчання або до досягнення ним віку 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ), додаткові витрати пов`язані з оплатою навчання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 18907,00 (Вісімнадцять тисяч дев`ятсот сім) гривень.

В решті позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1816,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 31 травня 2021 року.