Справа № 146/1096/20
Провадження № 22-ц/801/1201/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 рокуСправа № 146/1096/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Медвецького С. К.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у при-міщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля»

до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відпо-

відальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» про визнання недійсним

договору про право користування земельною ділянкою для сільськогос-

подарських потреб ( емфітевзис) ,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком-плекс «Зелена долина» в особі представника Ціхомського Михайла Петровича на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року щодо розподілу судового збору, постановлену у приміщенні суду у м. Томашполі Вінницької області за головування судді Скаковської І. В.,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2020 року Приватне акціонерне товариство «Продовольча ком-панія «Поділля» ( далі - ПрАТ «ПК «Поділля» ) звернулося у Томашпільський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» (далі - ТОВ «Аг-рокомплекс «Зелена долина») про визнання недійсним договору про право ко-ристування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітев-зис).

24 березня 2021 року директором ПрАТ «ПК «Поділля» Заплетнюком О. С. до суду першої інстанції була подана заява про відмову від позову та вирішення питання про повернення позивачу на підставі статті 142 ЦПК України 50 від-сотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року прийнята відмова позивача від позову у даній цивільній справі, зо-бов`язано Управління Державної казначейської служби України у Томаш-пільському районі повернути ПрАТ «ПК «Поділля» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 3153,00 гривні. Про-вадження у справі закрите у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині повернення по-зивачу частини сплаченого ним судового збору, представник відповідача ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» Ціхомський М. П. оскаржує її в апеляційному порядку, просить поновити відповідачу строк на апеляційне оскарження ухвали суду, скасувати таку ухвалу в оскаржуваній частині. Особа, яка подала апеля-ційну скаргу, вважає ухвалу в частині повернення судового збору незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального права. Представник Ці- ОСОБА_2 зазначає про неврахування судом першої інстанції вимог пунк-ту п`ятого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» щодо неможливості повернення судового збору у разі відмови позивача від позову.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 травня 2021 року скаржнику поновлений строк на апеляційне оскарження ухвали Томашпільського районно-го суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року щодо розподілу судового збору у вищезазначеній цивільній справі.

Користуючись наданим законом та забезпеченим ухвалою апеляційного су-ду від 06 травня 2021 року правом, ПрАТ «ПК «Поділля» в особі директора Заплетнюка О. С. подало відзив на апеляційну скаргу, де вважає її необґрун-тованою внаслідок помилкового трактування норм Закону України «Про судов-ий збір». Аналізуючи положення статті 7 вказаного Закону представник позива-ча підкреслює можливість повернення 50% сплаченого судового збору за по-дання ним позовної заяви внаслідок відмови від позову на підставі частини тре-тьої цієї статті, яка кореспондується з частиною першою статті 142 ЦПК Укра-їни. Крім того, у відзиві зазначається, що у відповідача ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» відсутнє право на апеляційне оскарження, оскільки оскаржува-ною ухвалою не вирішувалося питання про його права чи обов`язки, жодним чином останні не порушені, а ЦПК України узагалі не передбачає можливості оскарження ухвали суду в частині повернення судового збору окремо від рі-шення суду.

Відповідач ОСОБА_1 правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Колегія суддів апеляційного суду, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами та доказами, перевіривши законність і обґрунтованість в оскаржу-ваній частині ухвали суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляцій-ної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення, яким згідно норм статті 258 ЦПК України є також ухвала суду, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухва-лене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм про-цесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і все-бічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх ви-мог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судо-вому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції цілком відповідає зазначеним ви-могам, вона є законною та обгрунтованою.

Постановляючи ухвалу в частині повернення судового збору, суд першої інстанції, керуючись нормами частини першої статті 142 ЦПК України, у зв`яз-ку із закриттям провадження у справі внаслідок відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті вважав можливим повернути ПрАТ «ПК «По-ділля» з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним при поданні позов-ної заяви судового збору.

Апеляційний суд погоджується з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або ос-порюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридич-них осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджа-ється своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право ма-ють також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З матеріалів цієї цивільної справи убачається, що ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 листопада 2020 року було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 24 березня 2021 року до початку розгляду справи по суті позивачем подана заява про відмову від позову, одночасно заяв-лене клопотання про повернення судового збору, сплаченого при поданні по-зовної заяви.

Відповідно до частин першої - третьої статті 206 ЦПК України позивач мо-же відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії про-вадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій пись-мовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відпо-відної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від по-зову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Пунктом чет-вертим частини першої статті 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухва-лою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і від-мова прийнята судом.

Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі відмови пози-вача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у встановленому законом порядку вирішує питання про повернення по-зивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову су-дового збору.

У свою чергу за змістом частини другої статті 133 ЦПК України розмір су-дового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встанов-люються законом.

Пунктом 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що статтею 7 Закону «Про судовий збір» врегульовані загальні пи-тання повернення сплачених сум судового збору з визначених цією статтею підстав, перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми су-дового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотан-ням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності ци-вільного судочинства ( частина перша статті 7 Закону України «Про судовий збір» ).

Так частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визна-чено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у встанов-леному законом порядку вирішує питання про повернення позивачу з держав-ного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно платіжних доручень від 28 жовтня 2020 року № Р01027056, № Р01027057, № Р01027058 позивачем при поданні в суд позовної заяви у цілому сплачено 6306,00 гривень судового збору. У заяві про відмову від позову пов-новажний представник ОСОБА_3 просив суд повернути товариству 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 3153,00 гривні. Зміст заяви з клопотанням про повернення сплачених при поданні позову 50 відсотків су-дового збору відповідає положенням частини першої статті 142 ЦПК України та частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, оскільки у справі на підставі пункту четвертого час-тини першої статті 255 ЦПК України закрите провадження, неможливо запере-чити наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору в розмірі 3153,00 гривні, сплаченого ним при поданні позову.

Колегія суддів апеляційного суду визнає безпідставними доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, про помилкове неврахування та не застосування су-дом першої інстанції пункту п`ятого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Пункт п`ятий частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням осо-би, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття ( припинення ) прова-дження у справі ( крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом ), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Разом з тим, відповідно до частини другої статті 7 цього Закону у встановлених пунктом першим частини першої цієї статті випадках судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Таким чином зазначена норма закону регулює підстави повернення судового збору у повному обсязі або переплаченої суми. Однак позивач із заявами з таких підстав не звер-тався, тому положення частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у даному випадку не можуть бути застосовані.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів апеляційного суду визнає виснов-ки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, вірними; натомість доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_4 є такими, що не заслуговують на увагу, вони не грунтуються на нормах права, які регу-люють питання, котре має місце, у сукупності ці доводи ґрунтуються на непра-вильному тлумаченні скаржником положень Закону України «Про судовий збір», норм цивільного процесуального законодавства. Як наслідок апеляційну скаргу слід залишити без задоволення як безпідставну, необгрунтовану, а ос-каржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін як правильну, законну та об-єктивну.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним су-дом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність, обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеля-ційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомп-лекс «Зелена долина» залишити без задоволення.

Ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року щодо розподілу судового збору у справі за позовом Приватного ак-ціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомп-лекс «Зелена долина» про визнання недійсним договору про право користуван-ня земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб ( емфітевзис ) - зали-шити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прий-няття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

С. К. Медвецький