ЄУН №337/5000/19
Провадження № 2/337/53/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ШиріноїС.А.,

за участю секретаря - Бикової С.Б.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи : Хортицький районний у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачі не мешкають в спірній квартирі без поважних причини з моменту відчуження вказаної квартири - з 19.11.2015 року, але залишаються бути зареєстрованими за вказаною адресою та у відповідності до ст.405 ЦК України втратили право користування житловим приміщенням. Просить визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням , квартирою розташованою за адресою : АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2020 р. Заяву представника ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення суду задоволено. Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2020 року за позовом, скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. Призначено у справі підготовче судове засідання на 09 червня 2020 р. на13-30 год.

26.12.2019 року відповідач ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , надіслала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог, в якій зазначила, що 19.11.2015 року нею було здійснено продаж кв. АДРЕСА_2 . Після чого, вона разом зі своїм сином- ОСОБА_4 виїхала на постійне місце проживання до АР Крим, де має реєстрацію постійного місця проживання. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, визнати її та її сина ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування квартирою кв. АДРЕСА_2 , розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 відзив на позовну заяву в строк визначений ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2020р. до суду не надали.

30.06.2020 року представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району Дитяткова А.Г. надала заяву про розгляд справи без її участі. Просила суд ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів у справі.

Ухвалою суду від 26.10.2020 р. підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи : Хортицький районний у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 17 листопада 2020р.о 14-15 годині в приміщенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя, в залі суду №14, з викликом учасників справи .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Повідомлень щодо поважності причин їх відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що представник відповідача не з`явилась в судове засідання без поважаних причин.

Представник третьої сторони: районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району Дитяткова А.Г. в судове засідання не з`явилася , надала заяву про розгляд справи без її участі. Просила суд ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів у справі.

Представник третьої особи: Хортицького районного відділу у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Повідомлень щодо поважності причин їх відсутності, заяв про слухання справи за їх відсутністю та позиції щодо позовних вимог до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., копія якого знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 придбала квартиру кв. АДРЕСА_2 , тобто ОСОБА_2 набула право власності на вказане майно.

Відповідно довідок Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №01-71/18830, №01-71/18831, №01-71/18832 від 19.11.2019 р., відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки МВС України ГУНП в Запорізькій області Мелітопольського відділу поліції № 60/6-17676/16 від 08.12.2016р.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник користується, володіє,розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Таким чином, право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, а з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 року у справі № 6-158цс14.

Відносно доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження факту не проживання особи за місцем реєстрації протягом певного часу, слід виходити з загальних положень глави 5 ЦПК України.

Так, згідно копії довідки МВС України ГУНП в Запорізькій області Мелітопольського відділу поліції № 60/6-17676/16 від 08.12.2016 р. наданої до суду представником відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , вбачається, що ОСОБА_5 проживає за адресою АДРЕСА_3 .

Враховуючи, що відповідачі у спірній квартирі не проживають з моменту відчуження вказаної квартири - з 19.11.2015 року, але залишаються бути зареєстрованими за вказаною адресою, позовні вимоги відповідачем ОСОБА_3 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах сина ОСОБА_4 визнані в повному обсязі, тому, відповідно до ст.391 ЦК України відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС КЦС від 29.01.2018 року у справі № 766/1955/16-ц (провадження № 61-755 св.18).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України" судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Керуючись ст.ст. 319,321,383,391 ЦК України, ст. ст. 2 , 4 , 5 , 12 , 13 , 76 , 81 , 83 , 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268,ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи : Хортицький районний у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зареєстровані за адресою : АДРЕСА_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням,квартирою АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 26.01.2021 року.

Суддя: С.А.Ширіна

25.01.2021