Справа №551/1321/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2021 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.

секретаря - Чуб О.В.,

за участю представника позивача адвоката Говорової С.Л.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

її представника адвоката Шведенка П.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка» до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання недійсною угоди про дострокове розірвання договору оренди землі та скасування рішення державного реєстратора щодо припинення іншого речового права (права оренди) земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2019 року позивач ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» звернулось до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса ОСОБА_8 про визнання недійсною угоди про дострокове розірвання договору оренди землі та скасування рішення державного реєстратора щодо припинення іншого речового права (права оренди) земельної ділянки.

Зокрема, позивач просив суд:

- визнати недійсною угоду про розірвання договору оренди землі від 09.08.2015, яка укладена 20.09.2017 між ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0315;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 індексний номер 46859396 від 22.04.2019 щодо припинення іншого речового права (права оренди) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» відносно земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0315.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що на підставі договору оренди землі від 09 серпня 2015 року він є орендарем належної ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:005:0315. Даний договір належним чином зареєстрований та укладений строком на 10 років.

За весь час орендних відносин позивач використовує земельну ділянку за її цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі виплачує власнику орендну плату.

В той же час позивачу 19 грудня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стало відомо, що приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 22.04.2019 було прийнято рішення про припинення іншого речового права (права оренди) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» щодо вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_2 .

В якості підстави для прийняття такого рішень в реєстрі вказана угода про дострокове розірвання договору оренди землі, укладена 20.09.2017 між ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та ОСОБА_2 .

Позивач вказує на те, що вказана угоди про розірвання договору оренди землі між ним та ОСОБА_2 не укладались та вважає, що вона була сфальсифікована відповідачем в 2019 році та в подальшому приватним нотаріусом ОСОБА_8 був внесений відповідний реєстраційний запис про припинення у позивача права оренди на дану земельну ділянку.

Вказані твердження позивач обґрунтовує тим, що відповідно до існуючої у ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» процедури укладання та розірвання договорів оренди землі дана угода не могли бути укладеною генеральним директором без погодження з рядом структурних підрозділів і фахівців товариства та внесення відповідних записів і змін в облікову документацію. Натоміть у товариства відсутній другий оригінальний примірник даної угоди, жодна інформація про її укладання у внутрішній документації товариства також відсутня.

Ухвалою суду від 10 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання. Іншою ухвалою суду від 10 січня 2020 року у відповідача витребувано оригінал оспорюваної угоди про розірвання договору оренди землі (т. 1. а.с.139-140).

Під час відкриття провадження у справі судом було встановлено, що ОСОБА_2 проживає на тимчасово окупованій території України за адресою: АДРЕСА_1 та не зареєстрована на території Шишацького району Полтавської області в тому числі й як внутрішньо-переміщена особа (а.с. т.1 а.с.137-138).

В зв`язку з цим виклик відповідача в підготовче засідання та витребування у неї оригіналу оспорюваної угоди були здійснені судом шляхом розміщення оголошень на сайті Судова влада відповідно до вимог. ст.1-1 Закону України «Про здіснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (т.1 а.с. 146-147)..

Довідавшись про наявність даного судового збору представник відповідача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_1 залучила для захисту інтересів відповідача адвоката Шведенка П.Ю. (т.1 а.с.149-151).

Врахувавши зміст наданої ОСОБА_2 ОСОБА_1 довіреності на представлення її інтересів, той факт, що відповідач ОСОБА_2 проживає на території України де державні чи громадські органи (в тому числі адвокатура) тимчасово позбавлені можливості здійснювати свою діяльність, з метою забезпечення належного юридичного захисту такої особи, яка позбавлена можливості приймати участь в судових засіданнях чи самостійно залучити представника, суд прийшов до висновку про доцільність та необхідність допуску адвоката Шведенка П.Ю. до участі у справі в якості представника відповідача, незважаючи на те, що між ним та безпосередньо відповідачем договір про надання правової допомоги не укладався.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Шведенко П.Ю. в установлені судом строки подано письмовий відзив на позовну заяву згідно якого відповідач проти позову заперечує з огляду на його безпідставність (т.1. а.с. 159-168).

У відзиві вказано, що представником відповідача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_1 від імені власника земельної ділянки дійсно був укладений з ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» договір її оренди, який в подальшому був розірваний шляхом укладання тією ж ОСОБА_1 з ТОВ «Анрофірма імені Довженка» оспорюваної угоди з подальшою її реєстрацією у нотаріуса, як державного реєстратора.

Оригінали оспорюваної угоди були викрадений з автомобіля представника позивача - адвоката Шведенка П.Ю. 15 січня 2020 року, що підтверджується витягом з ЄРДР від 16.01.2020 у к/п № 0000027.

Посилання позивача на порушення локальних документів при укладанні спірних угод є недоречним, оскільки їх дія має лише внутрішній характер та не розповсюджується на цивільно-правові відносини між орендодавцями та ТОВ «Агрофірма «імені Довженка». Так само ТОВ «Агрофірма «імені Довженка» не повинно керуватись локальними документами ТОВ Фірма «Астарта Київ», оскільки, відповідно до Закону України «Про холдінгові компанії в Україні» та даних ЄДРПОУ вищевказане ТОВ не є Агропромхолдінгом, а є лише бенефіціаром ТОВ «Агрофірма «імені Довженка».

Також відповідач не вбачає жодних порушень в діях приватного нотаріуса ОСОБА_8, яка лише здійснила реєстраційні дії щодо припинення права оренди на підставі наданих оригіналів документів.

04 червня 2020 року позивачем надано відповідь на відзив в якій крім доводів позовної заяви вказано, що оспорювана угода містять відкладні умови, які не можуть застосовуватись до даного виду правовідносин. В угоді не зазначено місце її укладення, що також свідчить на корить позиції позивача про те, що дана угода у вказану в дій дату не укладалась. Крім того у довіреності ОСОБА_2 не прописані повноваження ОСОБА_1 на вчинення реєстраційних дій (т.1 а.с.223-225).

За клопотання позивача ухвалою суду від 25 лютого 2020 року у справі було призначено судово-технічну експертизу документів щодо оспорюваної угоди з одночасним зупиненням провадження у справі. В той же час оригінал оспорюваної угоди не був наданий в розпорядження експерта жодною зі сторін, позивачем з посиланням на те, що у нього такого примірника не має та не було, а відповідачем через викрадення оригіналів угоди з автомобіля її представника 16.01.2020 (т.1 а.с.202-203).

14.05.2020 матеріали цивільної справи були повернути суду експертом з повідомленням про неможливість надання висновку експерта в зв`язку відсутністю оригіналу об`єкту дослідження (оспорюваної угоди) та неможливістю проведення експертизи за її копією (т.1 а.с.211-212).

В зв`язку з цим провадження у справі було поновлено ухвалою суду від 14 травня 2020 року (т.1 а.с.213).

Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її судовий розгляд (т. 2 а.с.9).

Ухвалою суду від 18 січня 2020 року ОСОБА_1 було залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. В зв`язку з цим статус адвоката Шведенка П.Ю. змінено з представника відповідача ОСОБА_2 на представник третьої особи ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник позивача адвокат Говорова С.Л. позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково вказала, що спірна угода була підписана представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в 2019 році коли останній вже не обіймав посаду генерального директора ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» про що, на її думку, свідчить ряд обставин, а саме: відсутність даних по реєстрацію спірної угоди в бухгалтерських програмах підприємства та у внутрішньо обліковій документації, державна реєстрація розірвання договору оренди землі нотаріусом лише в 2019 році, сумнівні пояснення сторони відповідача щодо обставин втрати оригіналу угоди, що унеможливлює проведення експертизи давності даного документа та рядом інших обставин.

Відповідач ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через її представника (на той час) у відповідності до положень ч.5 ст. 130 ЦПК України, але в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та клопотань про неможливість розгляду справи від неї не надходило.

Третя особа ОСОБА_1 та її представник заперечували проти позову з підстав, наведених у відзиві на позову заяву. Зокрема, представник третьої особи вказав, що недійсність правочину у вигляді угоди про розірвання договору оренди землі відповідно до приписів ст. 218 ЦК України не може ґрунтуватись на показаннях свідків. Всі доводи позивача про те, що спірна угода укладалась в 2019 році мають характер припущень та жодними належними та достатніми доказами не підтверджуються.

Відповідач ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи, в підготовче та судове засідання жодного разу не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв по суті справи від неї не надходило.

Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні факти та правовідносини, що їх супроводжують.

Відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,16га, що розташована на території колишньої Гоголівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, кадастровий номер :00:005:0315 (дата державної реєстрації 06.08.2015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 57) (т.1 а.с.8-10,19-22).

09 серпня 2015 року між орендодавцем ОСОБА_2 в особі її представника за довіреністю ОСОБА_1 та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка» в особі директора виробничого підрозділу «Агрофірма «Гоголево» ОСОБА_18 укладено договір оренди землі б/н.

За умовами даного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове приватне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,85га з кадастровим номером :00:005:0315. Строк дії договору згідно п.9 становить 10 років (т.1 а.с.11-14).

09 серпня 2015 року тими ж особами складено акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду, який є додатком до договору (т.1 а.с.15).

18 лютого 2016 року державним реєстратором реєстраційної служби Шишацького РУЮ Маренич О.М. здійснено реєстрацію іншого речового права (права оренди) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» на земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0315 на підставі вищевказаного договору оренди б/н від 09.08.2015 (т.1 а.с.9).

22 квітня 2019 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_8 до реєстру внесено запис про припинення іншого речового права (права оренди) належної ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0315, індексний номер рішення 46587818. Підставою для прийняття даного рішення вказано угоду про розірвання договору оренди землі б/н від 20 вересня 2017 року, укладену між ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та ОСОБА_2 (т.1 а.с.8).

Згідно тексту наданої відповідачем копії угоди про розірвання договору оренди землі від 09 серпня 2015 року яка датована 20 вересня 2017 року, сторони, а саме: орендодавець ОСОБА_2 та орендар ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» в особі генерального директора ОСОБА_17, дійшли взаємної згоди про розірвання договору оренди землі від 09.08.2015. З моменту набуття чинності цією угодою сторони не вважають себе обтяженими будь-якими права і обов`язками, що випливали з договору оренди землі та не мають одна до одної будь-яких претензій з приводу виконання договору оренди землі. Дана угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

Відповідно до п. 4 даної угоди визначено, що вона складена у 2-х примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендаря, а другий в орендодавця (т.1 а.с.191). Від імені ОСОБА_2 угоду підписано її представником за довіреністю ОСОБА_1 .

Того ж дня сторонами угоди підписано акт приймання-передачі земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0315, який є додатком до угоди (а.с.192).

Суд не знаходить підстав не брати до уваги надані відповідачем копії даних угоди та акту, як того просила представник позивача, посилаючись на те, що вони не засвідчені в установленому порядку, а їх оригіналу суду не надані.

На думку суду, виходячи з системного аналізу ч.6 ст. 95 ЦПК України, така підстава виникає у нього не завжди, а виключно якщо оригінал письмового доказу не було надано на вимогу суду та інша сторона ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу.

В даному випадку оригінал угоди не був наданий стороною відповідача суду через наявність об`єктивних обставин, а саме його викрадення у представника відповідача. При цьому позивач не ставить під сумнів відповідність копії угоди оригіналу, оскільки оскаржує саме цю угоду. Акт передачі-приймання земельної ділянки судом не витребувався через несвоєчасність заявлення відповідного клопотання представником позивача, а отже у відповідача чи третьої особи був відсутній обов`язок надання його оригіналу суду.

На висновки суду в цій частині також впливає та обставина, що жодна з наданих позивачем суду копій документів також не була засвідчена ним.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків заступник генерального директора з земельних активів ТОВ «Агрофірма «імені Довженка» ОСОБА_9 та начальник юридичного відділу цього товариства ОСОБА_10 вказали, що оспорювану угоду вони вважають сфальсифікованою вже в 2019 році після звільнення ОСОБА_7 з посади генерального директора товариства, оскільки жодної угоди такого змісту товариство не укладало, спрямовуючи свою діяльність лише на збільшення земельного банку.

Зокрема, розірвання договорів оренди допускалось лише з метою подальшого укладення договорів емфітевзису щодо даних земельних ділянок. Інших підстав для дострокового розірвання договорі оренди землі товариство не допускало.

Згідно їх пояснень свідків за своєю посадою генеральний директор товариства ОСОБА_7 мав право підписувати угоди про розірвання договорів оренди землі, але перед цим вони підлягали обов`язковому вивченню та погодження певними структурними підрозділами товариства відповідно до існуючої процедури роботи з пайовиками. При цьому спірна угода не проходила жодної реєстрації в товаристві, не погоджувала його працівниками, у товаристві відсутній її другий примірник.

Третя особа ОСОБА_1 повідомила суд, що є знайомою ОСОБА_2 , яка успадкувала земельну ділянку на території Шишацького району Полтавської області. Сама ОСОБА_2 проживає на тимчасово окупованій території України у м. Луганськ та не має змоги часто приїжджати, а тому надала ОСОБА_1 можливість розпоряджатись земельною ділянкою шляхом видачі відповідної довіреності. Усно вони узгодили, що ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 передасть земельну ділянку в оренду позивачу та буде висилати на карку відповідачу отриману від орендаря орендну плату, що й було виконано. Через деякий час ОСОБА_2 в телефонному режимі попросила ОСОБА_1 розірвати договір оренди землі. Для чого це було потрібно не пояснювала, але ОСОБА_1 вирішила, що вона хоче в майбутньому продати землю.

З даним проханням ОСОБА_11 звернулась до генерального директора ТОВ «Агрофірма «імені Довженко» ОСОБА_7 , якого знає особисто. Після неодноразових умовлянь, він погодився та підписала угоду про розірвання договору оренди.

В зв`язку з тим, що минув значний проміжок часу обставин підписання вона не пам`ятає. Яка дата розірвання була вказана в угоді та чому її було зареєстровано не відразу після укладання не знає, оскільки лише виконувала волю власника землі. Реєстрацію розірвання договору оренди в 2019 році вона проводила за проханням ОСОБА_2 . Вказані дії здійснювала у нотаріуса в м. Кременчуці куди їй порадили звернуться знайомі.

В подальшому оригінали документів щодо земельної ділянки ОСОБА_2 були передані нею адвокату Шведенку П.Ю. та, як вона зрозуміла, були викрадені з автомобіля останнього.

При пред`явлені судом для огляду копій спірної угоди та акту приймання-передачі земельної ділянки підтвердила, що підписувала саме їх та підпис належить саме їй.

Повідомила, що після укладання спірної угоди декілька разів спілкувалась з відповідачем ОСОБА_2 телефоном в тому числі й з приводу даного цивільного спору. Потім зв`язок було втрачено через переведенням мешканців окупованих територій на місцевих операторів мобільного зв`язку.

Згідно акту прийому -передачі документів адвокату Шведенку П.Ю. ОСОБА_1 передала оригінал угоди про розірвання договору оренди землі від 20.09.2017 вищевказаній особі під підпис 14 січня 2020 року. Разом з ним такі ж документи передали ряд інших осіб (т.1 а.с.189-190).

Як випливає зі змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000027, розпочатому 16 січня 2020 року за ч.1 ст. 357 КК України до Шишацького відділення поліції звернувся Шведенко П.Ю. із заявою про те, що 15 січня 2020 року на узбіччі автодороги сполученням Шишаки -Гоголеве з його автомобіля шляхом розбивання скла дверей невідома особа викрала папку з документами (т.1 а.с.188).

Іншою стороною вищевказані обставини втрати оригіналів спірних угод представником відповідача не спростовані жодними доказами, другі примірники оригіналів угод, які повинні зберігатись в ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» суду не надані.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч.9 ст. 93 ЗК).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з абз. 11 ч.1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Пунктом 37 договору оренди землі від 01.01.2014 року передбачена можливість й1ого припинення шляхом розірвання за взаємною згодою сторін (т.1 а.с.13).

При цьому, процедура розірвання договору оренди землі за згодою сторін, а ні умовами договору, а ні вимогами Закону України «Про оренду землі» не регламентовано. Так само законодавством не визначено типової форми договору (угоди) про розірвання договору оренди землі.

Згідно ст. 364 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином єдиною законодавчою вимогою щодо оформлення взаємної згоди сторін на розірвання договору оренди землі є укладання відповідної договору (угоди) у письмовій формі з подальшою державною реєстрацією.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Так, згідно даної норми правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях

Таким чином, звернувшись до суду із позовом про визнання угод недійсними, саме позивач повинен довести суду законність та обґрунтованість своїх вимог.

В той же час, суд вважає, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження своїх доказів про те, що спірна угода була укладена не у зазначену у ній дату, а пізніше, коли ОСОБА_7 вже не перебував на посаді генерального директора ТОВ «Агрофірма ім. Довженка». Так само не надано позивачем й доказів того, що на час укладання спірних угод генеральний директор товариства ОСОБА_7 не мав повноважень на укладання даних договорів, або того, що вони виконанні в супереч існуючому в товаристві порядку.

Згідно ч.1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Відповідно до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ст. 99 ЦК загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

Згідно п. 18.1 Статуту ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка», затвердженого загальними зборами товариства (протокол № 05/18/2016 від 18 травня 2016 року) для керівництва поточною діяльністю товариства утворюється одноосібний виконавчий орган - генеральний директор (т.1 а.с. 169-186).

Генеральний директор без доручення діє від імені товариства в тому числі розпоряджається майном товариства, укладає договори та інші угоди, затверджує правила, процедури та інші внутрішні документи тощо (п. 19.5 Статуту).

Сторонами не заперечується та підтверджується показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , що ОСОБА_7 перебував на посаді генерального директора ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» в період з березня 2009 по грудень 2017 року.

Так, загальними зборами учасників ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» 27 грудня 2017 (протокол № 12/27/2017) припинено повноваження генерального директора товариства ОСОБА_7 в зв`язку з відкликанням, зі звільненням з посади, а на посаду генерального директора призначено ОСОБА_13 (т.1 а.с. 114-120).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що працював на посаді генерального директора ТОВ «Агрофірма «імені Довженка» з 2009 по грудень 2017 року. Крім того, що він працював на посаді директора, він також є одним із засновників та співвласників даного товариства.

За своєю посадою він мав право підписувати будь-які договори з власниками земельних паїв не будучи обмеженим у цьому жодними документами.

В 2017 році до нього звернулась його знайома ОСОБА_1 з проханням розірвати договір оренди землі з особою від імен якої вона діє. Він намагався відмовити її від цього, але після неодноразових умовлянь погодився та вони підписали відповідну угоду про розірвання договору оренди землі.

Прізвище особи в інтересах якої діяла ОСОБА_1 не пам`ятає, як і не пам`ятає детальних обставин укладання спірної угоди.

При пред`явленні йому для огляду копії оспорюваної угоди та акту приймання-передачі з впевненістю підтвердив, що підписував дані документи та підпис на них належить саме йому, а печатка - ТОВ «Агрофірма «імені Довженка».

Вважає, що жодної шкоди інтересом товариства шляхом складання спірної угоди він не завдав, земля була повернута у фактично користування власника вже після збору врожаю орендарем. При цьому метою його діяльності на посаді генерального товариства було не лише збільшення земельного банку, але й збереження нормальних робочих стосунків із власниками земельних ділянок.

Виходячи зі змісту спірної угоди, часу її реєстрації та вищевказаних пояснень свідка ОСОБА_7 , суд вважає, що доводи позовної заяви про фальсифікацію дати укладання угоди та складання її вже після того як ОСОБА_7 перестав обіймати посаду генерального директора товариства носять виключно характер припущень.

В той же час, визначений у Статуті товариства обсяг повноважень ОСОБА_7 жодним чином не перешкоджав йому в укладенні даних угод від імені товариства.

Надані позивачем копії Положення «Про встановлення порядку використання та зберігання печаток та штампів» від 01.04.2009, копії посадових інструкцій юрисконсульта та фахівця з землеустрою товариства в сукупності з іншими документами, що надавали право укладати договори оренди землі іншим працівниками товариства, окрім генерального директора (т.1 а.с. 26-30, 92-95, 98-101, т.2 а.с.20-24), жодним чином не спростовують, а ні показання свідка ОСОБА_7 про обставини підписання ним від імені товариства спірної угоди, а ні факту наявності у нього, як генерального директора, повноважень укладати та розривати договори оренди землі.

На думку суду, факт того, що оригінал договору оренди землі із ОСОБА_2 зберігався в м. Києві в ТОВ «Астарта-Київ» жодним чином технічно не перешкоджав укладанню угоди про його розірвання відповідно до положень чинного законодавства. Крім того, у ТОВ «Агрофірма імені Довженка» була в розпорядженні сканкопія даного договору, що підтверджується поясненнями свідків.

Доводи позивача про відсутність даних про розірвання договорів оренди землі зі ОСОБА_2 у внутрішній документації підприємства та у відповідних бухгалтерських програмах на висновки суду також не впливають, оскільки ведення даної паперової та електронної документації залежить виключно від волевиявлення і дій саме сторони позивача, яка згідно доводів її представника та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не заінтересована в укладанні угод та договорів, що можуть призвести до зменшення земельного банку (т.1 а.с.40-91, 96-97).

Не впливає на висновки суду й наданий позивачем Регламент взаємодії з власниками земельних ділянок ТОВ «Астарта-Київ» від 12.08.2016 щодо порядку укладання типових договорів оренди землі, внесення в них змін та доповнень, оскільки позивачем не надано доказів того, що він у встановленому порядку був доведений до Генерального директора Товариства ОСОБА_7 та був обов`язковим для виконання ним (т. 1 а.с. 33-37).

Крім того, суд вважає, що дотримання чи недотримання працівниками (в тому числі генеральним директором) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» певних локальних нормативних документів при підготовці та укладанні спірних угод жодним чином не повинно впливати на права та обов`язки відповідача ОСОБА_2 , представник якої, підписуючи спірну угоду у генерального директора товариства - орендаря не повинна була перевіряти чи якимось чином припускати, що останній діє без дотримання певних внутрішніх інструкцій.

До показань свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , які пояснили суду, що спірна угода укладена без дотримання існуючої у товаристві процедури розірвання договорів оренди землі та працівникам підприємства жодним чином не було відомо про її наявність, що свідчить про ознаки фальсифікації угоди відповідачем та ОСОБА_7 , суд ставиться критично, оскільки дані свідки є працівниками керівної ланки ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та перебувають від нього у певній фінансовій залежності, обумовленою трудовими відносинами.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Так само суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що ознакою фальсифікації оспорюваної угоди є не зазначення в ній дати з який договір оренди припиняє свою дію, кадастрового номеру земельної ділянки, місця її укладання та невірне відображення інформації про орган яким зареєстровано спірну угоду.

Так, кадастровий номер земельної ділянки наведено в акті її приймання-передачі, укладеному того ж числа, що й спірна угода, який визначений як додаток до неї.

Відсутність в угоді посилання на дату розірвання договору оренди також не є перешкодою для її укладання, оскільки час розірвання договору оренди землі пов`язано з моментом державної реєстрації припинення права оренди відповідно до вимог Законів України «Про оренду землі» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При цьому у наданій стороною позивача суду в якості прикладу угоді про розірвання договору оренди землі з іншим орендодавцем також відсутній кадастровий номер земельної ділянки та дата розірвання договору оренди землі, що свідчить про те, що оспорювана угода не має суттєвих відмінностей від інших аналогічних угод, укладених товариством.

Місце укладання угоди про розірвання договору оренди землі не визначено як її істотна умова, а ні положеннями ЦК України, а ні Закону України «Про оренду землі», а отже відсутність в тексті угоди даних про місце її укладання не є підставою для визнання спірної угоди недійсною.

З тих саме підстав суд не вважає істотним порушенням факт зазначення в тексті спірної угоди, яка виконана шляхом рукописного заповнення надрукованого бланку, даних про те, що договір оренди землі зареєстровано ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі та вважає, що дана неточність виникла в зв`язку з використанням сторонами бланку угоди попереднього зразка. При цьому вказана обставина жодним чином на права чи обв`язки сторін не впливає.

Надані позивачем витяги з кримінальних проваджень (т.1 а.с. 102-105), що були розпочаті за заявами ТОВ «Агрофірма «імені Довженка» за фактом можливих злочинних дій ОСОБА_7 , приватних нотаріусів ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ряду інших осіб при укладанні та реєстрації угод про дострокове розірвання договорів оренди з вказаним товариством на висновки суду також не впливають, оскільки згідно пояснень сторін жодній особі навіть підозра у вчиненні даних кримінальних правопорушень не пред`явлена. Натомість статтею 62 Конституції України закріплено презумпцію невинуватості особи.

Проаналізувавши зміст наданої ОСОБА_2 27 квітня 2015 року довіреності на ім`я ОСОБА_1 суд приходить до висновку про те, що остання на період дії довіреності (до 27.04.2020) не була жодним чином обмежена у здійсненні держаної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, як на цьому наполягає представник позивача. Зокрема представнику було надано право подавати від імені довірителя заяви в різні установи та організації, одержувати необхідні довідки та документи, роботи від імені довірителя заяви, при необхідності укладати та розривати договори оренди земельних ділянок, виконувати всі необхідні дії, пов`язані в виконанням цієї довіреності (т.1 а.с.151).

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними, а отже задоволенню не підлягають.

В зв`язку з відмовою у задоволені позовних вимог, суд повністю покладає судові витрати на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 279, 352 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка» до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання недійсною угоди про дострокове розірвання договору оренди землі та скасування рішення державного реєстратора щодо припинення іншого речового права (права оренди) земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено та вручено (направлено) сторонам 27 січня 2021 року.

Головуючий суддя Д.С. Сиволап