КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/199/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГОГО», третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_3 , про захист авторського права та стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав,

за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГОГО» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Козлова Р.Ю.,-

встановив:

У листопаді 2018 року ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулось до суду із названим позовом.

Просило стягнути з ТОВ «МЕГОГО» на користь ДО «Українське агентство з авторських та суміжних права» в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 119 136 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 жовтня 2017 року представниками ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в період з 09 год. 45 хв. до 11 год. 51 хв. було здійснено фіксацію публічного сповіщення твору, який використовувався у відео сервісі «MEGOGO», які належать до репертуару ДО «УААСП», а саме: музичного твору - «ІНФОРМАЦІЯ_1», виконавець - « ОСОБА_6 », авторами якої є: ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Публічне сповіщення відповідачем музичних творів відбулося з порушенням вимог закону та майнових авторських прав позивачів, без відповідного дозволу суб`єктів авторського права чи ДО «УААСП».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГОГО» на користь державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 21 020 грн 00 коп.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГОГО» на користь державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» судові витрати у розмірі 1 762 грн 00 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «МЕГОГО» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник ТОВ «МЕГОГО» вимоги апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «МЕГОГО» було відтворено об`єкт авторських прав - музичний твір « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без дозволу уповноваженої особи.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_2 є авторами композиції « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». ОСОБА_1 автор тексту, ОСОБА_2 композитор, з долею права на твір - композиція « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у відсотковому співвідношенні 50/50.

30 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 укладено ліцензійний договір № 29/05/20, за умовами якого ліцензіар безоплатно надає ліцензіату невиключне право використовувати твір « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в порядку та строки, визначені цим договором.

23 грудня 2016 року між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «МЕГОГО» укладено ліцензійний договір № 81/2, за умовами якого ліцензіар надає ліцензіату виключну ліцензію на використання твору « ІНФОРМАЦІЯ_2 », частиною якого є твір « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

07 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» укладено договір № 25281 на управління майновими авторськими правами автора ОСОБА_1

07 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» укладено договір № 72455 на управління майновими авторськими правами автора ОСОБА_2

06 жовтня 2017 року представниками ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складено акт фіксації публічного використання творів, згідно якого ТОВ «МЕГОГО» 06 жовтня 2017 року з 09 год. 45 хв. до 11 год. 51 хв. здійснювало публічне сповіщення музичного твору - «ІНФОРМАЦІЯ_1», виконавець - « ОСОБА_6 », авторами якої є: ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи поданий позов, ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» зазначило, що відповідачем здійснено бездоговірне публічне сповіщення музичного твору « ІНФОРМАЦІЯ_1 », без відповідного дозволу суб`єктів авторського права чи ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав».

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦК України використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

За змістом ст.ст. 440, 441 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами, а саме: дозволяти або забороняти, зокрема розповсюдження творів шляхом продажу, відчуження іншим способом, а також подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1108 ЦК України особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об`єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності).

Згідно ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» виключне право - майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об`єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства (частина перша статті 435 ЦК України, стаття 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Відповідач, який заперечує проти позову, зобов`язаний довести виконання вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним об`єкту авторського права і (або) суміжних прав.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача зазначив, що між ТОВ «МЕГОГО» та ФОП ОСОБА_3 укладено ліцензійний договір № 81/2 від 23 грудня 2016 року, за умовами якого товариство отримало право використовувати аудіовізуальний твір « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на Web-сайті товариства. Відтак використання твору « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що увійшов як складова частина до цілісного аудіовізуального твору « ІНФОРМАЦІЯ_2 », право на використання якого одержано на законних підставах, не є позадоговірним використанням авторського твору і не може порушувати права позивачів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача не надано переконливих доказів правомірного використання спірного твору.

При цьому, суд своєю ухвалою від 10 вересня 2019 року витребував у ФОП ОСОБА_3 завірені копії договорів із продюсером або виробником аудіовізуального твору « ІНФОРМАЦІЯ_2 », завірені копії договрів (дозволів) авторів спірного музичного твору із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на включення спірного музичного твору ІНФОРМАЦІЯ_1 , до аудіовізуального твору « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Проте, не вжив усіх необхідних заходів та не сприяв учасникам справи в долученні вказаних письмових документів, розв`язавши спір, без їх отримання та належної оцінки.

В суді апеляційної інстанції представник ТОВ «МЕГОГО» надав копію ліцензійного договору № 29/05/20 від 30 листопада 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 .

Зміст зазначеного договору, та умови ліцензійного договору від 23 грудня 2016 року № 81/2, дають підстави вважати, що ТОВ «МЕГОГО» здійснило сповіщення музичного твору на відповідній правовій підставі, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими.

Протилежний висновок суду є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 24 січня 2020 року постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат з ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав» на користь ТОВ «МЕГОГО» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 155 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГОГО» задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГОГО», третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_3 , про захист авторського права та стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав відмовити.

Стягнути з державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГОГО» судовий збір в розмірі 3 155 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25 січня 2021 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко