Справа № 462/1788/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14 лютого 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №134.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя.

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2013 року, в якому мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільно не проживають, шлюб фактично припинив існувати, подальше спільне проживання та примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, в зв`язку з наведеним просить позовну заяву задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.04.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами.

02.06.2021 року відповідач подав до суду заяву про визнання позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя..

Як убачається зі змісту ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2013 року, фактично шлюб припинив існувати. У шлюбі мають малолітню доньку ОСОБА_4 .

Сторони спільного господарства не ведуть, спільно не проживають, між ними відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини не підтримуються, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Судом встановлено, що між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини, що проживає з матір`ю ОСОБА_1 . Вимога про визначення місця проживання ОСОБА_4 , зазначена в прохальній частині позовної заяви не розглядається судом, оскільки в мотивувальній частині позовної заяви позивач зазначає про відсутність спору та позову, щодо визначення місця проживання, що і зазначає представник позивача у заяві про усунення недоліків. Відповідно до вимог ч.5-7 ст. 265 ЦПК України, вказаний факт не підлягає зазначенню в резулятивній частині рішення суду. Що не протирічить Постанові ВС від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, провадження № 61-14859св19 якою визначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Зі змісту ст.206 ЦПК України убачається, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене та те, що сім`я сторін розпалася, примирення неможливе, відповідач позов визнав, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 12, 89, 264-265, 274-275, 279 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-113 СК України, суд-

ухвалив :

Позовну заяву про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 лютого 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №134.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: