КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4075/20
Провадження № 2/488/768/21 р.
13.05.2021 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання - Кривопішиній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Миколаївської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Островська-Колосюк Юлія Борисівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-
ВСТАНОВИВ:
04.12.2020 року позивач звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва з цивільним позовом в якому просила визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном у три місяці.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті ОСОБА_2 , залишилася спадщина, а саме: 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 , яку він в свою чергу прийняв, але не оформив після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 . Власником іншої 1/2 частки вказаної квартири був дідусь позивача ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 , 1/2 квартири належала йому на підставі Свідоцтва про право власності від 22.03.2017 року зареєстрованого в реєстрі за № 2-171.
22.03.2017 року дідусь позивача ОСОБА_4 склав заповіт на належну йому 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 на користь своєї онуки, позивача ОСОБА_1
03.11.2020 року позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав за заповітом, після смерті дідуся на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , нотаріусом було відкрито спадкову справу № 66681970.
01.12.2020 року позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті батька, проте їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про спадщину за законом у зв`язку з пропущеним строком на подання заяви про прийняття спадщини встановленого ст. 1270 ЦК України, та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання.
Позивач вказує на те, що строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини так, як на момент смерті батька знаходилася на пятому місяці вагітності, після перенесеної втрати батька відразу потрапила до лікарні з ускладненнями вагітності та до пологів знаходилася на утриманні вагітності під наглядом лікарів. Після нагородження дитини відразу потрапила до лікарні з немовлям, якому було зроблено операцію після, якої позивач з дитиною знаходилися цілий рік на реабілітації під наглядом лікарів, лікування дитини потребувало великих матеріальних витрат, що все разом унеможливило звернення позивачки до нотаріусу в терміни визначені ст. 1270 ЦК України.
На теперішній час вирішити питання про прийняття спадщини в позасудовому порядку не можливо, саме на цій підставі позивач звернулася до суду.
В судове засідання сторони не зявились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України.
Представник позивача адвокат Бушинський Є.В., який діє в інтересах позивача на підставі договору, надав через канцелярію суду заяву про слухання справи за відсутності позивача та його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач Територіальна громада в особі Миколаївської міської ради, в судове засідання свого представника не направила, заперечень щодо задоволення позову не надала.
Третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Островська-Колосюк Юлія Борисівна, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, просила прийняти рішення на розсуд суду.
Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення відповідачу.
Частина четверта статті 223 ЦПК України, розяснює про наслідки неявки в судове засідання учасника справи: у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін по справі, суд прийшов до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті ОСОБА_2 , залишилася спадщина, а саме: 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 , яку він в свою чергу прийняв, але не оформив після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 . Власником іншої 1/2 частки вказаної квартири був дідусь позивача ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 , 1/2 квартири належала йому на підставі Свідоцтва про право власності від 22.03.2017 року зареєстрованого в реєстрі за № 2-171.
22.03.2017 року дідусь позивача ОСОБА_4 склав заповіт на належну йому 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 на користь своєї онуки, позивача ОСОБА_1
03.11.2020 року позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав за заповітом, після смерті дідуся на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , нотаріусом було відкрито спадкову справу № 66681970.
01.12.2020 року позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті батька, проте їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про спадщину за законом у зв`язку з пропущеним строком на подання заяви про прийняття спадщини встановленого ст. 1270 ЦК України, та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання.
Щодо пропуску строку позивачем на прийняття спадщини судом встановлено наступне, на момент смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач перебувала на пятому місяці вагітності. Зазначена подія призвела позивача до нервового зриву, наслідком чого остання потрапила на стаціонарне лікування до КНП ММР «Пологовий будинок № 2», де провела 17 ліжко - днів з 29.03.2019 року по 15.04.2019 року. ІНФОРМАЦІЯ_7 позивач народила доньку ОСОБА_5 , внаслідок ускладнень, 18.07.2019 року її з дитиною госпіталізували до педіатричного відділення для новонароджених з діагнозом: дермоїдна кіста правого яєчника. 29.07.2019 року дитині у двотижневому віці була зроблена операція по видаленню яєчника. Після виписки позивача з дитиною з лікарні 07.08.2019 року був встановлений диспансерний нагляд педіатра, хірурга, кардіолога. Після чого дитина спостерігалась у хірурга у період з 08.08.2019 року по 08.01.2020 року з діагнозом: оперована кіста правого яєчника; з 08.08.2019 року у кардіолога з діагнозом: вроджена вада серця відкритий аортний протік; відкрите овальне вікно; з 08.08.2019 року у невролога з діагнозом: субепендімальна кіста новонародженого. Дитина спостерігалась до 1 року по індивідуальному плану, регулярно відвідувала спеціалістів, було призначено величезну кількість рекомендацій, лікувань, УЗІ тощо, які тривають і до нині. Позивач отримує соціальну допомогу при народженні в розмірі 860,00 грн. та компенсації послуги «Муніципальна няня» в розмірі 1779,00 грн., але постійне лікування доньки та заходи реабілітації коштують дещо більше сумарного доходу позивача, тому фізично, у встановлений законом строк, позивач не мала можливості звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом достовірно встановлено, що інших спадкоємців, окрім позивача, або, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року роз`яснює, що відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу до Конвенції.
Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), повязаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»).
Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.
Суд має враховувати, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки він втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для нього занадто надмірним тягарем нерозмірним з його діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи.
Постановою справа № 917/1307/18 Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року розтлумачена сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.
Так, відповідачем не спростовано позицію позивача відповідно до заявленого позову тому на підставі вищевикладеного, суд вважає доведеною позивачем поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Миколаївської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Островська-Колосюк Юлія Борисівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном у три місяці, з дати набрання рішенням у справі законної сили.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Сторони по справі:
Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_3 )
Третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Островська-Колосюк Ю.Б. (адреса: АДРЕСА_4 )
Суддя Яна Анатоліївна Чернявська