Справа № 209/383/21
Провадження № 2/209/570/21
26 травня 2021 року м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шендрика К.Л.,
за участі секретаря Драгунцевої С.М.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона є власником житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2003 року ОСОБА_2 не проживає, відсутні її особисті речі, витрат по утриманню квартири вона не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування житловим приміщенням не вчиняла.
Ухвалою від 04 березня 2021 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила.
Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав:
В ході судового розгляду встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується: договором дарування від 23.01.2018 року, завіреного приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Морозовою О.В. (а.с. 7-8). В спірній квартирі зареєстрована відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані обставини підтверджується довідкою про склад сім`ї № 9 від 02.02.2021 року, виданої Головою ЖБК № 44 (а.с. 9).
З 2003 року відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про непроживання № 01 від 05.01.2021 року (а.с.10).
Реєстрація відповідача за вказаною адресою чинить перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до правил ст. 71 ЖК України, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.
Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги позивача про визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право у користуванні житловим приміщенням позивача, суд визнає обґрунтованими, надані позивачем докази належними та допустимими, що є підставою для задоволення позову.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст.ст. 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , що є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстраційного обліку.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя К.Л.Шендрик