Справа № 466/7183/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі

головуючої - судді Луців-Шумської Н.Л.

секретар Степанюк С.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача Іванова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири,

в с т а н о в и в :

21.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2017р., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М., визнання покупцем за цим договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 10.11.2017р. ОСОБА_1 , визнання договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2017р. укладеним за ціною 20 000 доларів США.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що в жовтні 2017 року знайомий маклер запропонував йому придбати квартиру АДРЕСА_1 . При цьому маклер повідомив, що квартира дещо проблемна, оскільки крім власника в ній зареєстровано ще двоє людей, які не бажають добровільно знятися з реєстрації. Вказана квартира оцінена в 20 000дол.США. Поспілкувавшись попередньо з власником - ОСОБА_4 , позивач вирішив придбати квартиру за вказаною вище ціною.

Оскільки на той час позивач був у процесі розлучення, а продавець наполягав на укладенні договору в найкоротші строки, позивач попросив свого знайомого - ОСОБА_2 укласти договір купівлі-продажу квартири від його імені. ОСОБА_2 погодився, що він придбає квартиру АДРЕСА_1 за кошти надані ОСОБА_1 , в подальшому у встановленому законом порядку зніме з реєстрації зареєстрованих в квартирі осіб та реалізує квартиру за вказаною позивачем ціною.

Відтак, 10.11.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М. Кошти в сумі 20 000дол.США, витрати на придбання квартири та витрати на складання та посвідчення договору ОСОБА_1 особисто передав ОСОБА_2 в приміщені нотаріальної контори безпосередньо перед укладення договору.

Факт укладення договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2017р. на кошти ОСОБА_1 ОСОБА_2 не заперечує.

Вказана в договорі ціна купівлі-продажу квартири 245 773грн. є умовною, мінімально можливою та ідентичною вартості згідно Звіту про незалежну оцінку майна, зробленого ТзОВ «Експерт ІН» від 09.11.2017р. Заниження ціни договору було умовою продавця ОСОБА_4 з метою зменшення платежів по договору купівлі-продажу.

Фактично продаж квартири здійснено за 20 000дол.США.

Факт передачі коштів ОСОБА_2 ОСОБА_4 за купівлю квартири у розмірі 20 000дол.США підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_4 від 10.11.2017р.

На даний час квартира є власністю ОСОБА_2 . Останній на контакт не виходить зустрічей уникає.

Позивач стверджує, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 10.11.2017р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М. є недійсним (удаваним) в частині сторони та ціни договору. Відтак, позивач просить суд визнати покупцем за цим договором ОСОБА_1 . Крім того просить визнати договір купівлі-продажу квартири від 10.11.2017р. укладеним за ціною 20 000 доларів США.

Правовими підставами позовних вимог позивач зазначає норми ст..ст.203,ч.ч.1.3 ст.215, ст..217, ст.235 ЦК України.

Провадження по справі відкрито ухвалою від 25.09.2020 року за правилами загального позовного провадження.

18.11.2020 року представник відповідачки ОСОБА_4 - адвокат Іванов О.О. подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі маячного розладу. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06.11.2019р. ОСОБА_4 визнано недієздатною та призначено опікуна ОСОБА_5 .

Крім того, зазначив, що 30.10.2019 року ОСОБА_4 та її представник звернулась в Шевченківський районний суд м. Львова з позовною заявою, в якій просили визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, що був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 10.11.2017 року та визнати за позивачкою право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Підставою для задоволення позову зазначали те, що на момент підписання угоди продавець ОСОБА_4 , яка хворіє на психічне захворювання, не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Справа на стадії судового розгляду.

Обставини, що вказані позивачем у позові сторона відповідача заперечує в повному обсязі, правової підстави позову не визнає. Пояснює, що ОСОБА_1 не наводить жодного доказу, який би стверджував, що він передав кошти ОСОБА_2 чи ОСОБА_4 . Крім того, вказує, що підстав для визнання договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2017р. удаваним правочином в розумінні ст. 235 ЦК України немає. ОСОБА_1 не є стороною оспорюваного договору, а матеріали позову не містять доказів на підтвердження того, що воля ОСОБА_4 та ОСОБА_2 була направлена на приховування іншого правочину, Відтак, вважає, що висновок позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин статті 235 ЦК України є необгрунтованим. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 подав 24.11.2020р. заяву про визнання позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданому до суду позові та письмових поясненнях від 11.01.2021р.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заяву про визнання позову від 24.11.2020р. підтримав. Пояснив, що позивач справді просив його оформити квартиру на себе, був присутній під час укладення договору, дав йому кошти в сумі 20 000доларів США, які він одразу передав ОСОБА_4 .

Представник відповідача ОСОБА_4 - Іванов О.О. у судовому засіданні позовні вимоги заперечив з мотивів наведених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких мотивів.

Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Судом встановлено, що 10.11.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Цей договір посвідчений державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М.

Відповідно до договору продаж квартири здійснено за 245 773,00грн., які продавець ОСОБА_4 отримала від покупця ОСОБА_2 .

Копія вказаного вище Договору долучена до матеріалів справи та оглянута судом.

Позивач ОСОБА_1 вважає даний договір купівлі-продажу квартири недійсним ( удаваним) в частині сторони-покупця та ціни договору. Стверджує, що саме він, ОСОБА_1 , дав своєму товаришу, ОСОБА_2 , кошти в сумі 20 000 дол.США на придання квартири АДРЕСА_1 з умовою, що в подальшому ОСОБА_2 реалізує цю квартиру за вказаною ОСОБА_1 ціною. Вказана в договорі ціна купівлі-продажу квартири 245 773грн. є заниженою та ідентичною вартості згідно Звіту про незалежну оцінку майна, зробленого ТзОВ «Експерт ІН» від 09.11.2017р. Заниження ціни договору було умовою продавця ОСОБА_4 з метою зменшення платежів по договору купівлі-продажу.

Згідно ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

ВССУ роз`яснив, що позивач, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести:

1)факт укладання правочину, що, на його думку, є удаваним;

2)спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин;

3)настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.

У ст.16 ЦК України визначено перелік способів захисту, який не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, аніж тим, що встановлений договором або законом.

Спосіб захисту повинен бути ефективним, забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 ЦК України має визначити, який правочин сторони вчинили насправді, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає бо зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Звертаючись із позовом про визнання договору купівлі-продажу удаваним в частині покупця та ціни договору, позивач не обґрунтував, які саме обставини перешкоджали йому бути стороною цього договору. Його голослівні покликання на те, що він планував розлучитися, відтак не хотів оформляти на себе придбання квартири суд до уваги не бере.

Позивач долучив до матеріалів справи копію розписки ОСОБА_4 . У цій розписці ОСОБА_4 зазначає, що отримала за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 кошти в розмірі 20000дол.США саме від покупця ОСОБА_2

ОСОБА_1 у позові зазначає, що зменшення ціни договору було умовою продавця ОСОБА_4 з метою зменшення платежів по договору. Проте, позивач не вказує про які саме платежі, які повинна була здійснити ОСОБА_4 іде мова.

Позивачем не надано доказів того, що обов`язки покупця за договором купівлі-продажу виконував він, домовлялася про істотні умови договору купівлі-продажу квартири, саме він вклав свої кошти у придбання квартири, з часу укладення договору купівлі-продажу володів квартирою, ніс витрати на утримання квартири, відповідач вдає з себе покупця, будучи лише формально зазначеним таким в договорі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 вказав, що після придбання квартири за його, як власника квартири, позовом вирішувалося в судовому порядку питання зняття з реєстрації осіб, що були зареєстровані у квартирі.

Як зазначає позивач, він був присутній при укладенні вказаного договору купівлі-продажу квартири. Отже, знав хто є сторонами цього договору, які істотні його умови, зокрема ціна договору. З даним позовом ОСОБА_1 звернувся в суд лише 21.09.2020р.

Водночас встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває справа за позовом адвоката Іванова О.О. в інтересах ОСОБА_4 від 30.10.2019р. про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 10.11.2017р., недійсним. Підставою позову вказано те, що на момент підписання угоди ОСОБА_4 , яка хворіє на психічне захворювання, не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. У цій справі ухвалою суду від 02.06.2020р. в порядку забезпечення позову накладено арешт на вказану квартиру.

З огляду на наведене, суд вважає, що вимога про визнання частин правочину удаваними спрямована на встановлення обставин, які є підставою для вирішення іншого спору.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову та, будучи присутнім в судовому засіданні 11.01.2021р., позов визнав.

Проте, суд вважає, що таке визнання відповідачем позову порушує права, свободи чи інтереси іншої відповідачки у справі - ОСОБА_6 , а тому не приймає це визнання позову відповідачем.

Суд дійшов висновку про те, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що саме він фактично був стороною договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2017р. та за належні йому кошти квартира АДРЕСА_1 була ним придбана.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2017р., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та посвідченого державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М., визнання покупцем за цим договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 10.11.2017р. ОСОБА_1 ( ІНПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), визнання договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2017р. укладеним за ціною 20000 доларів США - в і д м о в и т и.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.01.2021 року.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська