Справа № 766/8861/21
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

01.06.2021 року м.Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Войцеховська Я.В. розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Банк Форвард", треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна , Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який ухвалою суду від 01.06.2021 року залишений без руху. Разом з позовом позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом від 22.07.2021р. вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною № 2869. Просила звільнити від сплати судового збору на підставі майнового стану на підтвердження чого позивачем надано довідку про доходи за період грудень 2020 травень 2021 року.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику з наступних підстав.

Судом встановлено, що заява не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.5 ст.151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз`яснено в п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір`єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд у справі № 686/114/16-ц, 04.07.18 зазначив, що звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору є правом суду, не його обов`язком, а сторона повинна довести суду таку необхідність.

Свій висновок суд касаційної інстанції обґрунтував тим, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Згідно ч. 1ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, основною умовою для звільнення від сплати судового збору є тяжкий майновий стан особи, що звертається до суду, який вона повинна довести поданими письмовими доказами.

У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Стороною заявника не надано доказів на підтвердження того, що розмір судового збору, який вона має сплатити, перевищує 5 % розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік, оскільки надана довідка про доходи містить інформація за 6 місяці, які передували зверненню до суду.

Заявником не надано й документів на підтвердження того, що вона має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про її скрутне матеріальне становище.

Відтак, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, задоволенню не підлягає.

Отже підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Оскільки відсутні встановлені законом підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, тому клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає до задоволення.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову на предмет її відповідності вимогамст.151 ЦПК України, дійшов висновку про повернення заяви.

Одночасно суддя роз`яснює, що повернення заяви не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позву в порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно ч. 1ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Проте заявником не сплачено судовий збір та квитанція про сплату судового збору відсутня.

Вивчивши подану заяву, судом встановлено, що вказаним вимогам закону заява про забезпечення позову не відповідає, оскільки не містить квитанції про сплату судового збору, що є порушенням вимог ч.6 ст. 151 ЦПК України.

За приписами ч. 10 ст.153ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, суд приходить висновку, що вона у відповідності до ч. 10 ст.153 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст.151-153,260,261,352-354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Банк Форвард", треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна , Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Я.В. Войцеховська