РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/2418/20

Провадження № 2/293/398/2021

31 травня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бруховського Є.Б.

секретаря судового засідання Давиденко Л.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на одну цілу частки житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, як за спадкоємицею за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Черняхів померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилась спадщина до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 . Вона є спадкоємицею за законом, спадщину прийняла у встановленому законом порядку про що заведено спадкову справу. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи містять не ідентичні дані щодо найменування об`єкта нерухомого майна (квартира, житловий будинок), а тому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказала, що набуття права власності на зазначений будинок за життя ОСОБА_2 відбулось у відповідності до діючого на той час законодавства в наступному порядку, а саме: Рішенням виконкому Черняхівської селищної ради народних депутатів Житомирської області № 10 від 26.02.1991 р. надано дозвіл на купівлю державної 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 в особисту власність; 26.04.1991 р. між виконкомом Черняхівської селищної ради народних депутатів в особі Горкуши В.В. та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу 69/100 часток квартири АДРЕСА_1 , посвідчений Евертом В.І. , державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області 26 квітня 1991 року за реєстровим № 6-90; 07 травня 1991 року зареєстровано право власності на 69/100 часток «житлового будинку» Житомирським виробничим управлінням технічної інвентаризації в реєстрово-кадастровій книзі № 11, стор. 106, реєстровий № 1864 за ОСОБА_2 ; 10.05.1993 р. виконкомом Черняхівської селищної ради народних депутатів розглянуто заяву ОСОБА_2 та встановлено, що остання проживає в 3-х кімнатній квартирі двоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , та встановлено, що квартира № 2 розміщена у мансарді будинку. Комісіями представників органів влади, санепідемстанції, райархітектури надані висновки про недоцільність використання мансарди під квартиру в зв`язку з тим, що перекриття між квартирами дерев`яне. Сім`я ОСОБА_5 , яка проживає у мансарді, будує індивідуальний будинок, відселити яку немає можливості у зв`язку з відсутністю вільного житлового фонду (аналогічну відповідь надано і Районною державною адміністрацією 12.05.1993 р. № 8/61-х); 20.11.1997 виконкомом Черняхівської селищної ради Житомирської області прийнято рішення № 112 про виселення сім`ї ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_5 , яка знаходиться у мансарді будинку з дерев`яним перекриттям без звукоізоляції, що не відповідає будівельним та санітарним нормам (виділено сім`ї ОСОБА_5 окремий будинок), та прийнято рішення, вважати житловий будинок АДРЕСА_1 одноквартирним; 30.03.2001 виконкомом Черняхівської селищної ради Житомирської області прийнято рішення № 80 про внесення змін в рішення виконкому Черняхівської селищної ради Житомирської області № 112 від 20.11.1997 р. та викладено п. 4 в такій редакції: вважати житловий будинок АДРЕСА_1 одноквартирним, власником якого являється ОСОБА_2 . Отже, рішенням виконкому Черняхівської селищної ради Житомирської області № 80 від 30.03.2001 р. визнано житловий будинок АДРЕСА_1 одноквартирним, власником якого визнано ОСОБА_2 . ОСОБА_2 на підставі зазначеного рішення залишалось лише зареєструвати право власності на цілу частку зазначено житлового будинку у відповідності з діючим на той час законодавством в органі, що здійснював реєстрацію прав власності на нерухоме майно, в бюро технічної інвентаризації, відповідно до чинної на той час Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.1998 р. в редакції від 18.01.2001 р. Однак, покійна ОСОБА_2 цього не зробила в зв`язку з тим, що не була обізнана в тонкощах такої реєстрації і вважала, що набула прав власності отримавши зазначене вище рішення. Крім того, маючи на руках зазначене рішення на будинок, покійна оформила право власності на цілу частку земельної ділянки АДРЕСА_1 за кадастровим номером :03:003:0366, на яку 12.08.2014 р. отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане державним реєстратором Реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області за індексним номером 25466310, що підтверджує той факт, що ціла частка будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , оскільки в Україні діє загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості з земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. На даний час право власності на зазначену земельну ділянку під житловим будинком АДРЕСА_1 належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 № 1093 від 05.10.2020 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 226796911 від 05.10.2020.

Позивач в судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява з Черняхівської селищної ради в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.

За тких обставин, суд дійшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при підготовчому розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Черняхів померла мати позивача ОСОБА_2 (а.с.10,11,12). Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшов, зокрема житловий будинок АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємицею за законом, спадщину прийняла у встановленому законом порядку про що заведено спадкову справу. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , або осіб, які мали б право на обов`язкову частку у майні спадкодавця, не має. Факт належності спадкового майна спадкодавцю ОСОБА_2 та те, що даний житловий будинок не є самовільною забудовою підтверджується належними та допустимими доказами, наданими позивачем (а.с.13-28), та не спросовується відповідачем.

Однак, внаслідок того, що правовстановлюючі документи на житловий будинок містять не ідентичні дані щодо найменування об`єкта нерухомого майна (квартира, житловий будинок), оформити право на спадщину на спірний житловий будинок в позасудовому порядку позивач не має можливості (а.с. 29).

За встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 за життя та на час відкриття спадщини, володіла на праві власності житловим будиноком АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що житловий будинок увійшов до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 в силу ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В зв`язку з цим, житловий будинок АДРЕСА_1 , належить позивачу, як спадкоємцю за законом після смерті ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В зв`язку з цим, та оскільки правовстановлюючі документи містять не ідентичні дані щодо найменування об`єкта нерухомого майна (квартира, житловий будинок), відсутні дані про реєстрацію права власності на цілу частку будинку, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або осіб, які мали право на обов`язкову частку в майні спадкодавця, немає, нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, а тому слід визнати за позивачем право власності на одну цілу частки житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, як за спадкоємицею за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13,14, 82,141, 200, 265,273,352,354 ЦПК України, ст. ст.182, 328,392 1218, 1268, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на одну цілу частки житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, як за спадкоємицею за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Черняхів.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Головуючий суддя Є.Б. Бруховський