Справа № 171/2217/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31 травня 2021 року м. Апостолове Дніпропетровської області
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чумак Т.А.
за участю секретаря судового засідання Жандарук В.В.,
представника позивача Романовського Д.С.,
розглянувши дистанційно у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
01.09.2020 року від адвоката Пивовара В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про перегляд заочного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27.04.2016 року, яка була судом задоволена та на підставі ухвали суду від 07.12.2020 року вказане заочне рішення було скасовано і справу призначено до судового розгляду.
В обґрунтування позову, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до AT КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 19.05.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві.
Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які згідно до заяви отримані Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі.
Згідно положень ч.2 ст.639, ст.207, ч.2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України договір з відповідачем є укладеним.
AT КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також cт.cт.509,526,1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча cт.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідач на підставі п.2.1.1.5.5 Договору зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до cт.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до cт. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто,
ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Згідно cт.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до п.2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п.п.2.1.1.3.5, 2.1.1.12.9 Договору Боржник доручає списувати з будь - якого рахунку, відкритого в Банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання).
Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.12.11. Договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором.
Відповідно до ч.2 cт.1054 та ч.2 cт.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до п.1.1.7.12 Договору Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.
Пунктом 1.1.7.42 Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у Клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафу, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.
Відповідачем ОСОБА_1 первісна позовна заява отримана 15.02.2016 року (а.с.59,т.1), проте заперечення на позов до суду не надано.
Уточнена позовна заява від 11.01.2021 року (а.с.217-220,т.1) направлена відповідачу відповідно до приписів ч.5 ст.49 ЦПК України 19.01.2021 року (а.с.230-231,т.1), відзив на позов стороною відповідача не надано.
У судове засідання, яке було призначено на 10-30 год. 29 квітня 2021 року, відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Пивовар В.В. не прибули, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового розгляду, представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з його хворобою, при цьому докази на підтвердження поважності причини неприбуття в судове засідання представником відповідача до суду не надано.
31 травня 2021 року відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Пивовар В.В. в судове засідання не прибули, представник відповідача повідомлений належним чином про дату та час судового розгляду, що відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України є повідомленням і відповідача. Представник відповідача ОСОБА_2 о 07-50 год. 31 травня 2021 року по телефону повідомив суд, що він запізнюється в судове засідання, о 08-11 год. повідомив, що не має транспорту, щоб прибути в судове засідання, та просив відкласти розгляд справи.
На підставі ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача та його представника адвоката Пивовара В.В.
Заслухавши представника позивача та перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Судом встановлено, що 19.05.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем 19.05.2011 року. Згідно вказаної довідки базова процентна ставка в місяць складає 3 відсотки з розрахунку 360 днів на рік, штраф при порушенні строків сплати платежів 500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
Факт укладення між сторонами кредитного договору підтверджується випискою по рахунку, відкритого на ім`я відповідача, з якого встановлено, що відповідач на протязі періоду з 19.05.2011 року по 27.07.2018 року користувався кредитними коштами, наданими позивачем.
Крім того, згідно довідки позивача від 02.11.2020 року відповідач ОСОБА_1 отримав картки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 08.2017 року.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався сплачувати кредит, проценти за користування кредитом кожного місяця. Також судом встановлено, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору, що є підставою для стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором з відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір.
Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3488грн. (1218 грн.+2270 грн.).
Суд відхиляє як необґрунтовані посилання відповідача на пропуск позивачем позовної давності, що зазначені у заяві про перегляд заочного рішення, з наступних підстав.
Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Позивач звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з даним позовом 02.10.2015 року (а.с.41-42,т.1).
Згідно наданого до позову від 22.09.2015 року розрахунку заборгованості станом на 31.08.2015 року відповідачем 17.08.2015 року сплачено 648 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитом та 94 грн. в рахунок погашення процентів, отже, позовна давність позивачем не пропущена.
В порушення вимог ч.1 ст.81, ч.3 ст.83 ЦПК України відповідачем не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростування доводів позивача, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.10-13,81,259,263,265,268,280,288 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Повне рішення складено об 11 год. 02 червня 2021 року.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Т. А. Чумак