Справа № 199/1954/21
(2/199/2049/21)
РІШЕННЯ

іменем України

27.05.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Спаї В.В.,

за участю секретаря Перетятько А.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на теперішній час навчається на 1 курсі денної форми навчання Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» на конкретній основі та потребує матеріальної допомоги.

Позивач зазначає, що відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, ухиляється; позивач не змозі самостійно утримувати їхнього сина, якому необхідні кошти на навчання та отримання вищої освіти.

Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання, а також 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У судове учасники справи не з`явилися; позивач в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.

Третя особа не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність.

Як встановлено судом, відповідач є батьком повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.6).

З 01.10.2020 (наказ №697-С від 06.09.2020) ОСОБА_3 навчається в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» на денній формі навчання на контрактній основі, термін навчання до 30.06.2024 (а.с.9).

Судом встановлено, що на даний час ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 (позивачем) та знаходиться на її повному утриманні.

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з обов`язку батька утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, та його виконання.

Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для його задоволення повністю, виходячи з наступного.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання повнолітнього сина, відповідач може надавати матеріальну допомогу, про що свідчить також визнання ним позову, для суду наявні підстави для задоволення вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача на його утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16 березня 2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2024 року включно.

На виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд керується наступним.

В силу п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то для суду наявні підстави для стягнення таких витрат.

Зазначений обов`язок з боку позивача виконаний в повному обсязі: суду надані (копіях) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1004 від 17.05.2001 р. (а.с.21), договір №03.01.38 про надання професійної правничої допомоги від 04.03.2021 (а.с.19), акт виконаних робіт згідно з договором №03.01.38 від 04.03.2021 (а.с.20) та оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору - квитанція до прибуткового касового ордеру №10.10. від 11.03.2021, відповідно до якої позивач сплатила 1500,00 грн. (а.с. 20 звор).

Відтак, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 1 500,00 грн., витрачені позивачем документально підтверджені, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому наявні підстави для стягнення вказаних витрат з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 76-80. 89, 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 273. п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи проводити стягнення з 16 березня 2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2024 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) 1 500,00 (одна тисяча п`ятсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дата складення повного судового рішення 01.06.2021 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї