Справа № 204/5667/20
Провадження № 2/204/239/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 , в якій просив: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на його користь недоплачене страхове відшкодування у розмірі 102 628,70 грн., пеню у розмірі 1 898,93 грн., три відсотки річних у розмірі 236,00 грн., а разом 104 763,63 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальний збиток у розмірі 113 040,45 грн.; стягнути з відповідачів на його користь судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 січня 2020 року, приблизно о 16.40 год., водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Seat Toledo, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Дніпро (Чечелівський район) по вул. Щепкіна з боку вул. Набережної Заводської в напрямку просп. Сергія Нігояна, в районі електроопори № 2 виїхав на зустрічну смугу для руху та допустив зіткнення з автомобілем Renault Midlum, номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом Ackermann PS F9, номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в зустрічній смузі, під керуванням водія ОСОБА_4 , де в подальшому автомобіль Seat Toledo, від зіткнення в некерованому стані повернувся на свою смугу руху, та вимусив здійснити вимушену зупинку автомобіля марки Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , що належить позивачу по справі, під керуванням водія ОСОБА_5 , з яким в подальшому допустив зіткнення автомобіль марки Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті зіткнення автомобіля Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_5 , з автомобілем Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , останній продовжив некерований рух та допустив зіткнення зі стоячим попереду автомобілем марки Seat Toledo. Обставини вказаного ДТП встановлені та об`єктивно підтверджуються постановами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2020 року по справі № 204/3838/20, відповідно до якої водія автомобіля Chevrolet Aveo ОСОБА_2 визнано винним у зіткненні із автомобілем Mercedes-Benz GL 350 CDI, під керуванням водія ОСОБА_5 , який в подальшому допустив зіткнення зі стоячим попереду автомобілем Seat Toledo під керуванням водія ОСОБА_3 та постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.06.2020 року по справі № 207/1307/20, якою водія автомобіля Seat Toledo ОСОБА_3 визнано винним у зіткненні із вантажним автомобілем Renault Midlum з напівпричепом Ackermann PS F9. Тобто, вказаними судовими рішеннями встановлено, що належний позивачу автомобіль Mercedes-Benz GL 350 CDI саме з вини водія автомобіля Chevrolet Aveo ОСОБА_2 зазнав пошкодження як задньої частини (безпосередньо після контакту із ТЗ Chevrolet Aveo), так і передньої частини (внаслідок некерованого енерційного контакту після зіткнення з автомобілем Seat Toledo, що зупинився попереду після наїзду на вантажний автомобіль Renault Midlum з напівпричепом Ackermann PS F9). Як свідчить проведена судовим експертом на замовлення позивача автотоварознавча експертиза № 3507/20/20 від 16.07.2020 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, а як наслідок матеріального збитку спричиненого внаслідок зазначеного вище ДТП, становить 243 040,45 грн. Цивільно-правова відповідальність вказаного вище водія ОСОБА_2 застрахована страховою компанією ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі страхового полісу № ЦПВ 120774142, виданого 23.12.2019 року ліміт відповідальності за збиток спричинений майну 130 000,00 грн., франшиза 0 гривень. Незважаючи на наведений вище розмір матеріального збитку, страхова компанія 05.08.2020 року здійснила страхову виплату позивачу в розмірі 27 371,30 грн., мотивуючи такий розмір відшкодування тим, що водій автомобіля Chevrolet Aveo ОСОБА_2 допустив контактування лише із задньою частиною автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, а отже пошкодження передньої частини вказаного ТЗ не були спричинені з вини застрахованої особи. Вважає, що страховик дійшов до хибного висновку про такий механізм дорожньо-транспортної пригоди з огляду на приюдиційні обставини ДТП, які встановлені постановами суду, що набрали законної сили. Враховуючи ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілого 130 000 грн. та розмір франшизи (0 грн.), розмір належного до виплати страхового відшкодування має становити 130 000,00 грн. (максимальний ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну). Отже, недоплачене страхове відшкодування в розмірі 102 628,70 грн., яке розраховується як різниця між максимальною страховою сумою страховика та виплаченим відшкодуванням має бути стягнуто з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант». Оскільки загальний розмір матеріального збитку становить 243 040,45 грн., то за вирахуванням відповідальності страховика, розмір збитку, що покладається на відповідача ОСОБА_2 складає 113 040, 45 грн. Оскільки 05 серпня 2020 року страховиком сплачене страхове відшкодування частково в розмірі 27 371,30 грн., а розмір відшкодування належного до виплати позивачу складає 102 628,70 грн., то термін прострочки виконання зобов`язань з боку страхової компанії на цей час складає 28 днів, а отже розмір пені за період з 05.08.2020 року по 02.09.2020 року становить 1 898,93 грн., а 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за вказаний вище період - 236,00 грн. Враховуючи викладене ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

26 листопада 2020 року від представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» - Білинової А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач вважає позовні вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відносини, що склалися між сторонами у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за полісом № 120774142 врегульовані спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оцінка майна (шкоди) проводиться суб`єктом оцінювання, який має ліцензію Фонду державного майна України у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Товариство вчасно на виконання вимог Закону, направило свого представника для огляду пошкодженого автомобіля, що підтверджується протоколом огляду від 22.01.2020 року. ТДВ СК «Альфа-Гарант» для визначення розміру збитків звернулось до судового експерта ФОП ОСОБА_6 . Відповідно до висновку судового експерта № 48-D/73/8/0120 від 01.07.2020 року, вартість матеріального збитку завданого позивачу дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин становить 32 507,63 гри, з врахуванням 20 % ПДВ. Експерт визначив, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля в розмірі 60,80%. До того ж, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Оскільки позивач просив перерахувати кошти на особистий рахунок та не надав страховику та тим паче суду докази, підтверджуючі що він поніс витрати з оплати ПДВ, вартість матеріального збитку завданого позивачу не може перевищувати 27 371,30 грн. Товариство 03.12.2019 року сплатило страхове відшкодування в розмірі 27 371,30 грн. Тобто, саме 27 371,30 грн. є справедливим розміром страхового відшкодування, визначеним у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ця сума була сплачена позивачу. Звертає увагу, що позивачем у позовній заяві не наведено жодних обґрунтувань, які б свідчили про порушення ТДВ СК «Альфа-Гарант» вимог закону щодо порядку або строків виплати страхового відшкодування. Обсяг відповідальності страховика за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обмежений нормами закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вважає, що позивач не довів, що вартість відновлювального ремонту, викладена у висновку експерта № 48-D/73/8/0120 від 01.07.2020 року визначена оцінювачем з порушенням методики товарознавчої експертизи чи закону. Позивач не надав доказів рецензування звіту виконаного на замовлення страховика. На момент розгляду справи в суді аварійний сертифікат є дійсним. Висновок № 3507/20/20 від 16.07.2020 року не є рецензією на висновок, на підставі якого було виплачено страхове відшкодування, не спростовує наданий в якості доказу висновок судового експерта №48-D/73/8/0120. До того ж, у вартість матеріального збитку включено втрату товарної вартості, яку не відшкодовує страховик відповідно до ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог до страховика. У зв`язку з викладеним просила суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, пред`явлених до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант».

13 листопада 2020 року від представника позивача - Чіп Я.М. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду можливе лише: по-перше експертом, по-друге при призначенні та проведенні саме експертизи, а не дослідження. Як свідчить надана відповідачем копія автотоварознавчого дослідження № 48-D/73/8/0120 від 01.07.2020 року, а саме п. 10 «Переліку обмежень у використанні результатів оцінки», дослідження виконане на підставі наданих даних замовником: кольорові фотографії, акт огляду. Підтвердженням того, що експерт ОСОБА_6 проводив дослідження на підставі наданих страховиком документів, підтверджується також тим, що заявка до нього на проведення дослідження від страховика надійшла лише 20.06.2020 року, а оглянутий представником страхової компанії автомобіль потерпілого був 20.01.2020 року, про що свідчить надане страховиком дослідження № 48-D/73/8/0120 від 01.07.2020 року та протокол огляду. Отже в порушення вимог п. 5.1 Методики, експерт ОСОБА_6 , який особисто не оглядав об`єкт дослідження, а робив розрахунки виключно на підставі наданих страховиком вихідних даних, не мав право складати інший документ аніж висновок експерта, який в свою чергу зобов`язує експерта нести кримінальну відповідальність за надання завідомо неправильного висновку. З викладеного вище вбачається, що вказаний експерт свідомо проігнорував вимоги Методики з метою складання документу, за достовірність даних у якому не несе жодної відповідальності. Вважає неналежним та недопустимим доказом по справі вказане авто товарознавче дослідження, на підставі якого страховиком було розраховане страхове відшкодування. Сам по собі факт направлення страховиком свого спеціаліста для огляду пошкодженого майна у 10-ти денний термін після отримання повідомлення не свідчить про те, що потерпілий не має право самостійно обрати експерта для визначення розміру збитку, а лише регламентує порядок взаємодії страховика та потерпілого при визначенні розміру страхового відшкодування, і вказує на обов`язок страховика компенсувати вартість проведення такої експертизи потерпілому у разі не направлення свого представника у 10-ти денний термін для огляду пошкодженого майна. Крім цього, Закон не містить положень, що розрахований страховиком на підставі такого огляду розмір збитку має бути беззаперечно прийнятий потерпілим без можливості вмотивовано його оскаржити та спростувати висновком іншого спеціаліста або відповідною експертизою. Разом із цим, аналіз наданого страховиком такого доказу як висновок автотоварознавчого дослідження № 48-D/73/8/0120 від 01.07.2020 року вказує на те, що експертом ОСОБА_6 при розрахунку матеріального збитку були взяті до уваги лише пошкодження задньої частини автомобіля позивача. Оскільки вказаний експерт проводив розрахунки лише за тими вихідними даними, обсяг та необхідність яких самостійно визначила страхова компанія, то вартість відновлення пошкоджень передньої частини автомобіля позивача Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , експертом ОСОБА_6 не обраховувались за відсутністю наданих замовником (страховиком) таких вихідних даних для дослідження. Разом із цим, матеріалами справи беззаперечно підтверджується, що належний позивачу автомобіль Mercedes-Benz GL 350 CDI саме з вини водія автомобіля Chevrolet Aveo ОСОБА_2 зазнав пошкодження як задньої частини, так і передньої частини. Вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року заперечення представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» - Білинової А.В. проти розгляду за правилами спрощеного позовного провадження цивільної справи залишено без задоволення (а.с. 103).

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» - Білинової А.В. про призначення судової авто-товарознавчої (а.с. 105).

Представник позивача - Чіп Я.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, пред`явлених до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 10 січня 2020 року, о 16.40 год., у м. Дніпрі, по вул. Щепкіна, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Seat Toledo, номерний знак НОМЕР_1 , Renault Midlum, номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом Ackermann PS F9, номерний знак НОМЕР_3 , Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , та Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_5 . В результаті ДТП водій автомобіля Seat Toledo, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований. Відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2020 року за № 0000026 з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Калиничева О.С. про закриття кримінального провадження від 27 квітня 2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 10 січня 2020 року, було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 8-9). З вказаної постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 10 січня 2020 року, приблизно о 16.40 год., водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Seat Toledo, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Щепкіна з боку вул. Набережної Заводської в напрямку пр. Сергія Нігояна, де в районі електроопори № 2 виїхав на зустрічну смугу для руху та допустив зіткнення з рухаючимся в зустрічній смузі автомобілем Renault Midlum, номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом Ackermann PS F9, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , де в подальшому автомобіль Seat Toledo від зіткнення в некерованому стані повернувся на свою смугу руху та вимусив здійснити вимушену зупинку автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , та з яким в подальшому допустив зіткнення автомобіль Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті зіткнення автомобіля Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_5 , з автомобілем Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , останній допустив зіткнення зі стоячим автомобілем Seat Toledo, номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року по справі № 207/1307/20 вбачається, що 10 січня 2020 року, о 16.40 год., у м. Дніпрі, по вул. Щепкіна, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Seat Toledo, номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу для руху та допустив зіткнення з автомобілем Renault Midlum, номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався у зустрічній смузі. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України (а.с. 11). Вказана постанова набрала законної сили 03 липня 2020 року.

Вказаною постановою ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Крім того, згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2020 року по справі № 204/3838/20 вбачається, що 10 січня 2020 року, о 16.40 год., у м. Дніпрі на вул. Щепкіна водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_5 , не вибрав безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , а останній допустив зіткнення зі стоячим автомобілем Seat, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху (а.с. 10). Вказана постанова набрала законної сили 14 липня 2020 року.

Вказаною постановою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, з вищевикладененого вбачається, що автомобіль Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження саме з вини водія автомобіля Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_5 , - ОСОБА_2 .

Автомобіль Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , якому протиправними діями ОСОБА_2 були спричинені механічні пошкодження, належить позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 (а.с. 7).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (надалі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 6 Закону № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Цивільна-правова відповідальність водія автомобіля Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_5 , яким керував ОСОБА_2 , на час скоєння ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 120774142, з терміном дії з 23 грудня 2019 року по 22 грудня 2020 року, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю - 260 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну - 130 000,00 грн., франшиза - 0 (а.с. 110).

Після настання події ДТП, 14 січня 2020 року, діючи відповідно до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону 1961-IV, ОСОБА_1 подав до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» заяву, в якій просив здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 10 січня 2020 року у м. Дніпрі по вул. Щепкіна за участю транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , та транспортного засобу Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_5 (а.с. 7 (зворотній бік)), а також подав заяву, в якій просив забезпечити явку представника Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» для участі в огляді, для всебічного виявлення характеру та ступеня деформацій та пошкоджень при ДТП (10.01.2020р.) колісного транспортного засобу - автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 (а.с. 12).

У пункті 34.4 ст. 34 Закону № 1961-IV зазначено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 01 липня 2020 року № 48-D/73/8, складеного ФОП ОСОБА_6 на підставі заявки ЦВ/20/0334-с від СК «Альфа-Гарант», вартість матеріального збитку, завданого власнику майна Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , 2013 року випуску, внаслідок ДТП, складає 32 507,63 грн., в тому числі ПДВ на вартість матеріалів та складових (а.с. 64-70).

Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» було здійснено Розрахунок стразового відшкодування (а.с. 75) та 04 серпня 2020 року було складено Страховий акт № ЦВ/20/0334, в якому зазначено, що розмір страхового відшкодування власнику автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , - ОСОБА_1 становить 27 371,30 грн. (а.с. 74).

Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» 04 серпня 2020 року було здійснено на користь ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування у розмірі 27 371,30 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 за 04 серпня 2020 року (а.с. 112).

Оцінюючи висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 01 липня 2020 року № 48-D/73/8, складений ФОП ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, та регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159), зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839 (далі - Методика), яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

Згідно п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку.

Однією з вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики, а саме: технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

При виплаті страхового відшкодування Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» керувалось висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 01 липня 2020 року № 48-D/73/8, складеним експертом Яремчук В.В.

Однак, висновок експерта Яремчук В.В. № 48-D/73/8 від 01 липня 2020 року складений з порушенням вимог п.п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки експерт ОСОБА_6 особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб, що він сам зазначає у своєму висновку у розділі «Перелік обмежень у використанні результатів оцінки» (а.с. 66), де зазначено, що дослідження виконано на підставі наданих даних замовником - кольорові фотографії, акт огляду.

Таким чином, Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» при виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування було взято за основу висновок автотоварознавчого дослідження, який складено з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а тому вказаний висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 01 липня 2020 року № 48-D/73/8, складений експертом Яремчук В.В., не є належним та допустимим доказом у розумінні статей 77, 78 ЦПК України.

Складання висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 01 липня 2020 року № 48-D/73/8 лише на підставі наданих Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» фотографій і акту огляду призвело до невірного визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної майну позивача, та заниження розміру страхового відшкодування.

Більш того, висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 01 липня 2020 року № 48-D/73/8, складений експертом Яремчук В.В., наданий суду Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» не в повному обсязі, частина сторінок вказаного висновку відсутня, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості в повному обсязі ознайомитись з його змістом, що також дає підстави суду для його критичної оцінки та неврахування наведених у ньому розрахунків.

Також, зазначений вище висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 01 липня 2020 року № 48-D/73/8 не містить відомостей про те, що експерт ОСОБА_6 попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що з метою повного та всебічного визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , позивач ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. та замовив проведення експертного дослідження.

Згідно Висновку експерта № 3507/20/20 (автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 16 липня 2020 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу - автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 243 040,45 грн. Вартість матеріального збитку (з урахуванням втрати товарної вартості), заподіяної власнику колісного транспортного засобу - автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 256 761,89 грн. (а.с. 15-19).

Судом не береться до уваги твердження представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», наведені у відзиві на позовну заяву, про те, що Висновок експерта № 3507/20/20 від 16 липня 2020 року, на який посилається позивач, не може спростувати розрахунок, на підставі якого було здійснено страхове відшкодування, і не може бути належним та допустимим доказом.

Висновок експерта № 3507/20/20 (автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 16 липня 2020 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В. складено з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Методики визначення обсягу ремонтних впливів при встановленні розміру матеріальної шкоди, заподіяної власнику колісного транспортного засобу, Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у держаних спеціалізованих експертних установах, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності» та інше.

Крім того, висновок експерта № 3507/20/20 (автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 16 липня 2020 року містить зазначення, що він підготовлений для подання до суду та/або страхової компанії у відповідності та згідно з вимогами діючого законодавства України, та попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384 Кримінального кодексу України.

З самого звіту вбачається, що він складався сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності (свідоцтво Міністерства юстиції України № 544, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії (а.с. 20 (зворотній бік)).

Отже, висновок експерта № 3507/20/20 (автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 16 липня 2020 року, складений судовим експертом Дроздовим Ю.В., є допустимим доказом вартості матеріального збитку, спричиненого в результаті пошкодження транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 .

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10 січня 2020 року, позивачу як власнику пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , було завдано матеріальний збиток у розмірі 243 040,45 грн.

Максимальний ліміт відповідальності страховика - Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» за шкоду заподіяну майну був визначений у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 120774142 в розмірі 130 000,00 грн., франшиза - 0 (а.с. 110).

За таких обставин, оскільки Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» було виплачено на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 27 371,30 грн., враховуючи, що максимальний ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну в даному випадку становив 130 000,00 грн., беручи до уваги, що страховик відшкодовує оцінену шкоду у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, то з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 слід стягнути суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 102 628,70 грн. (130 000,00 грн. - 27 371,30 грн. = 102 628,70 грн.), а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, твердження представника відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», наведені у відзиві на позовну заяву, про те, що у вартість матеріального збитку в розмірі 243 040,45 грн. включено втрату товарної вартості, яку не відшкодовує страховик відповідно до ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд до уваги не приймає та відхиляє як помилкові та безпідставні, оскільки судовим експертом ОСОБА_7 вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_4 , у розмірі 243 040,45 грн. визначена без врахування втрати товарної вартості, а з урахуванням втрати товарної вартості розмір матеріального збитку становить 256 761,89 грн., про що зазначено у висновку експерта № 3507/20/20 (автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 16 липня 2020 року.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування та 3% річних, суд виходить з наступного.

У пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до положень ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно зі статтею 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводяться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням трьох процентів річних. Проценти річних та інфляційні нарахування на суду боргу входять до складу грошового зобов`язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов`язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов`язання.

Отже, позивач ОСОБА_1 має право на стягнення 3% річних та пені.

Позивач просить стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 05 серпня 2020 року по 02 вересня 2020 року у розмірі 1 898,93 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пеня нараховується на суму 102 628,70 грн., оскільки Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» страхове відшкодування 04 серпня 2020 року сплачено частково у розмірі 27 371,30 грн.

Однак, суд зазначає, що розрахунок виконаний позивачем є помилковим.

Кількість днів прострочення становить 29 днів, облікова ставка НБУ - 6%, розрахункова ставка - 12%, а отже сума пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 05 серпня 2020 року по 02 вересня 2020 року становить 975,81 грн.

За таких обставин, з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути пеню у розмірі 975,81 грн., а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Позивач просить також стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» 3% річних у розмірі 236,00 грн. за період з 05 серпня 2020 року по 02 вересня 2020 року.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18) зазначено, що позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16).

Однак, суд зазначає, що розрахунок виконаний позивачем також є помилковим.

Оскільки Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» страхове відшкодування 04 серпня 2020 року сплачено частково у розмірі 27 371,30 грн. та розмір недоплаченого страхового відшкодування становить 102 628,70 грн., то 3 % річних за період з 05 серпня 2020 року по 02 вересня 2020 року складають 243,95 грн. (102 628,70 грн. х 3% х 29 днів прострочення / 366 = 243,95 грн.).

За таких обставин, оскільки у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» 3% річних у розмірі 236,00 грн., а згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу виключно в межах заявлених позовних вимог, то з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути 3 % річних у розмірі 236,00 грн., тобто у розмірі заявленому позивачем до стягнення, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 113 040,45 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Враховуючи викладене, оскільки загальний розмір матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 243 040,45 грн., то за вирахуванням страхового відшкодування, яке має сплатити Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (130 000,00 грн.) розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 113 040,45 грн. (243 040,45 грн. - 130 000,00 грн. = 113 040,45 грн.), а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Чіп Ярослав Миколайович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1918 від 17 листопада 2008 року, видане на підставі рішення Дніпропетровської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 11 листопада 2008 року № 10 (а.с. 24 (зворотній бік)), що підтверджується ордером серії АЕ № 1000152 від 01 вересня 2020 року (а.с. 23 (зворотній бік)) та Договором про надання професійної правничої допомоги № 27/08/20-1 від 27 серпня 2020 року, укладеним між Адвокатським об`єднанням «Радник» в особі керуючого партнера Чіп Я.М. та ОСОБА_1 (а.с. 22).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У пункті 1.1 Договору про надання професійної правничої допомоги № 27/08/20-1 від 27 серпня 2020 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Радник» в особі керуючого партнера Чіп Я.М. та ОСОБА_1 , визначено, що Адвокатське об`єднанням «Радник» зобов`язується надати ОСОБА_1 правничу допомогу із будь-яких правових питань, що виникають у клієнта з приводу дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.01.2020 року приблизно о 16.40 год., на вул. Щепкіна у м. Дніпрі, внаслідок чого був пошкоджений транспортний засіб автомобіль «Мерседес Бенц», номерний знак НОМЕР_4 , а клієнт зазнав матеріального збитку.

Крім того, у п. 5.2 вказаного вище Договору сторонами було обумовлено, що за надання правничої допомоги клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду у вигляді гонорару у розмірі, в строк та на умовах, що визначається окремим додатком до цього договору (погодженням про розмір ставки адвокатського гонорару, та/або рахунком на оплату, та/або розрахунком вартості правничої допомоги).

27 серпня 2020 року Адвокатським об`єднанням «Радник» було виставлено Рахунок № 23/2020 на оплату ОСОБА_1 професійної правничої допомоги згідно договору № 27/08/20-1 від 27 серпня 2020 року на суму 6 000,00 грн. (а.с. 23).

ОСОБА_1 01 вересня 2020 року сплатив 6 000,00 грн. в рахунок оплати за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією від 01 вересня 2020 року (а.с. 24).

За таких обставин, суд вважає, що позивачем документально доведений факт понесення витрат на правову допомогу у загальному розмірі 6 000,00 грн., та вказані витрати мають бути стягнуті з відповідачів на користь позивача, тобто по 3 000,00 грн. з кожного відповідача (6 000,00 грн. / 2 = 3 000,00 грн.).

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги майнового характеру, пред`явлені до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», задоволені частково на загальну суму 103 840,51 грн. (102 628,70 грн. + 975,81 грн. + 236,00 грн. = 103 840,51 грн.), то з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» слід стягнути судовий збір у розмірі 1 038,41 грн. Крім того, враховуючи, що позовні вимоги майнового характеру, пред`явлені до ОСОБА_2 , задоволені на суму 113 040,45 грн., то з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 1 130,40 грн.

На підставі ст.ст. 15, 16, 549, 625, 992, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 6, 22, 29, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (ЄДРПОУ - 32382598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 102 628,70 грн. (сто дві тисячі шістсот двадцять вісім гривень, 70 копійок), пеню у розмірі 975,81 грн. (дев`ятсот сімдесят п`ять гривень, 81 копійка), три відсотки річних у розмірі 236,00 грн. (двісті тридцять шість гривень, 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) суму матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 113 040,45 грн. (сто тринадцять тисяч сорок гривень, 45 копійок).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (ЄДРПОУ - 32382598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 038,41 грн. (одна тисяча тридцять вісім гривень, 41 копійка) та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень, 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 130,40 грн. (одна тисяча сто тридцять гривень, 40 копійок) та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень, 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез