Справа № 431/2684/21
Провадження № 2-з/431/20/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

28 травня 2021 року м. Старобільськ

Суддя Старобільського районного суду Луганської області Колядов В.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог шляхом зупинення стягнення за її позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачем ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення її позову, шляхом зупинення стягнення за її позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчиненого 27.11.2020 року і зареєстровано в реєстрі за № 27210, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ідентифікаційний код юридичної особи 43311346, місце знаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9А, офіс 204, заборгованості в розмірі 14167,68 грн. та стягнення виконавчого збору у розмірі 1416,76 грн. в рамках виконавчого провадження № 64878209, відкритого 07.04.2021 року начальником відділу Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стогнієвою Оленою Володимирівною, на час розгляду цивільної справи і до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що вона звернулася до Старобільського районного суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

07.04.2021 року начальником відділу Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стогнієвою Оленою Володимирівною винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 64878209 за виконавчим написом № 27378, виданого 27.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з неї на користь відповідача невиплачені в строк грошові кошти за кредитним договором у сумі 14167,68 грн. та виконавчого збору у розмірі 1416,76 грн. Згідно виконавчого напису № 27378 виданого 27.11.2020 року підставою для вчинення цієї нотаріальної дії зазначено Кредитний договір 131656/005XSGF від 27 липня 2013 року, укладеного між нею та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», код платника податків згідно з . Документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання взагалі не були подані відповідачем для проведення нотаріальної дії. Обґрунтовано вважає, що виконавчий напис вчинений незаконно і без законних на те підстав.

27 травня 2021 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., виданого 27.11.2020 року і зареєстрований в реєстрі за № 27378 таким, що не підлягає виконанню, було розподілено судді Старобільського районного суду Луганської області Колядову В.Ю.

Так, згідно з положеннями ч. ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У п. 7 цього зазначеної Постанови Пленуму ВСУ вказано, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні.

З урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Як передбачено ч. 1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З наданих документів судом встановлено, що відповідно до копії виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., виданого 27.11.2020 року і зареєстрований в реєстрі за № 27378 запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на загальну суму 14167 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят сім) гривень 68 копійок (а.с. 10)

Відповідно до копії заяви про примусове виконання рішення за вих № 6 600 від 22.02.2021 р. представником стягувача було направлено заяву до Старобільського РВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 . (а.с.11).

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 64878209 від 07.04.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 27378, виданого 27.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» невиплачені в строк грошові кошти за кредитним договором у сумі 14167,68 грн. та виконавчого збору у сумі 1416,76 грн. (а.с. 12)

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Судом було встановлено, що дійсно між заявником ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Фінпром маркет», який є стягувачем по виконавчому напису виникли спірні правовідносини. А саме заявником оскаржується вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.. виконавчий напис про звернення стягнення з неї заборгованості.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню, у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу (п.4); зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою якій законом надано таке право (п.6); зупинення судом реалізації арештованого майна (п.7).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вирішуючи подану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог.

Так, з матеріалів справи № 431/2684/21 вбачається, що предметом позову по даній цивільній справі є оскарження виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, як такого, що вчинений з порушенням норм матеріального права.

З урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважає за необхідне заяву позивача про забезпечення позову задовольнити та в порядку забезпечення позову зупинити стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого документа виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчиненого 27.11.2020 року і зареєстровано в реєстрі за № 27210, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ідентифікаційний код юридичної особи 43311346, місце знаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9А, офіс 204, заборгованості в розмірі 14167,68 грн. та стягнення виконавчого збору у розмірі 1416,76 грн. в рамках виконавчого провадження № 64878209, відкритого 07.04.2021 року начальником відділу Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стогнієвою Оленою Володимирівною, на час розгляду цивільної справи і до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.

Таким чином, враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи також вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, приймаючи до уваги предмет позову, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про забезпечення позову, так як за викладених заявником обставин, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу коштів, на які буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене або взагалі неможливе, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149, 150, 153-154, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог шляхом зупинення стягнення за її позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого документа виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчиненого 27.11.2020 року і зареєстровано в реєстрі за № 27210, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ідентифікаційний код юридичної особи 43311346, місце знаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9А, офіс 204, заборгованості в розмірі 14167,68 грн. та стягнення виконавчого збору у розмірі 1416,76 грн. в рамках виконавчого провадження № 64878209, відкритого 07.04.2021 року начальником відділу Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стогнієвою Оленою Володимирівною, на час розгляду цивільної справи і до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.

Копію ухвали направити начальнику відділу Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стогнієвій Олені Володимирівні(92703, Луганська область, м. Старобільськ, вул. Велика Садова, 2) для негайного виконання.

Копію ухвали направити відповідачу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», щодо якого вжито заходи забезпечення позову негайно після її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.Ю. Колядов